— 92 .

27. července i 88g. Z výletu. Kdykoliv octnu se v cizí osadě, nejprve chvátám do chrámu, abych seznal, na jakém stupni hudba kostelní zde jest. A zvědavost moje jen se zvětšuje, přijdu-li do osady německé. Dne 21. července t. r. by1 jsem v Liberci; program byl hned hotov : dopoledne navštívíš farní chrám Páně a odpoledne podíváš se iia české školy a do české besedy; svoji k svému. Jdu tedy na ranní mši sv.; varhaník začne pěkně preludovati a spustí pak hodně forte píseň za úrodu; překlad této písně také se někde u nás ozývá, zní takto : »Uslyš, Bože, s nebe svého prosby lidu nábožného« a končí se stále opakujícím se refrainem: »Dej nám jasna, zemi svla%uj, každý tvor se v Tobě raduj.« Na počátku preludování očekával jsem, že usl),-ším nějakou mešní píseň, bud »Hier liegt vor deiner Majestát«, aneb »Vater, deine Kinder treter.«; ale nestalo se tak; zpívala se píseň, která o mši sv. zpívati se nemá. Průvod varhan doprovazely asi dva neb tři hlasy; lid dole shromážděný ani úst ne-

otevřel. Avšak prominul jsem to našim milým sousedům, těše se na »velkou«. Město jedno z největších v Čechách, hlavní chrám Páně — to přece tu něco důkladného uslyšíš! Po kázání, musím říci, velmi pěkném zavzni zvonek u zákristie, a varhaník začne hráti do B-dur; znaje píseň »Zde v skroušenosti padáme« a její toninu B, hned mě napadlo, že se činí připravy k ní. Nemýlil jsem se kněz sestoupí dolů a na kůru ozve se »Hier liegt vor deiner Maje-stát«! Takto se má zpívati o velké mši sv. v takovém městě a ve hlavním chrámu Páně? Což pak jste nemohli naučit několik chlapců neb děvčat alespoň nějaké jednohlasné mši? Již jsem chtěl z chrámu odejíti, když mě tu můj syn zadržel, řka: Tatínku, počkejte ještě, až jak budou odpovídat! I čekám na responsoria. Kněz zapěje »Dominus vobiscum« a na kůru odpovídali jako v Čechách před 5o lety takovými nesprávnými tony, že jsem hned z kostela odešel a pomyslil si: »To tu máte krásný zpěv«!

1. Přípravná doba Cyrillská.
Píše F. J. Lehner. (Pokračování).

Po ,jllbilt.ini slavnosti sv.-F,íclavské
r. 1873.
Byl-li až do roku 1873 redaktor s Karlínskou školou svou k zavedení reformy zpěvu posvátného zvláště utvořenou a vy-cvičenou jediným representantem myšlénky Cyrillské v celém království, od gooletého jubilea založení biskupství Pražského, o kterém vypravovatel veřejně vztýčil prapor Cyrillský, počali pod posvátnou korouhví shromaždovati se první bojovníci a věrní pěstitelé ideí, k obrodu zpěvu církevního čelících. Jsou to jména nyní každému Cyrillistovi dobře povědomá a obecně vážená, ]sterá tuto se uvádějí pořádkem, jak na ob-zoru objevovati se a svítiti počala: profesor josef Foerster, ředitel kůru u sv. Vojtěcha, F. Z. Skuherský, ředitel kůru u Nejsvětější Trojice, J. A. Starý, ředitel kůru u sv. Ducha, Adolf Yrůcha, ředitel kůru u sv. Jakuba, Ottomar Smolík, ředitel kůru u sv. Štěpána, Edmund Langer, katecheta u Uršulinek, — vesměs v Praze; Josef Bergmann, ředitel kůru na Smíchově, Jan Janák, ředitel kůru v Rakovníku, Karel Konrád, katecheta v Táboře, josef Pacholík, učitel a

ředitel kůru ve Zbraslavicích s farářem F. J. Illemem, František Hruška, ředitel kůru v Kr. Dvoře a napotom v Mladé Boleslavi. Josef Kašpar, kaplan ve Velké Řetové, napotomní farář v Telecí, Alois Magda, řídící učitel a ředitel kůru v Doubravici na Moravě s farářem Janem Soulzupem, Václav Múller, ředitel kůru ve Vrchlabí, josef Klička, ředitel kůru v Klatovech, Václav Bárta, ředitel hůru v Hodoníně na Moravě, Václav Vaněk, řídící učitel a ředitel kůru v Bezně, J. Karnol, lékárník v Kralovicích, později v Mladé Boleslavi, Rudolf Horský, bohoslovec semináře Pražského, Blažej Krunert, kaplan v Poděbradech, František Novotný, učitel a ředitel kůru v Třešti na Moravě, Karel Píč, učitel a ředitel kúru v Novém Hradci Králové, josef Klimeš, nadučitel a ředitel kůru v Novém Veselí na Moravě, Jan Mazánek, učitel v ústi nad Orlicí, Ferdinand Saska, ředitel kůru v Jičíně.
V následujících řádkách uvádí se obraz činnosti jednotlivých mužů zasloužilých, kteří od té doby s nadšenou láskou a neúmornou prací nepřestali pracovati na poli zpěvu posvátného nazvíce za okolností nepřízni-