— go —

mění druh taktu prostřed nápěvu. V některých vystřídá se takt čtyřdílný s třídílným anebo naopak jenom j e d n o u, v j iných stává se to n ěk o li k r á t. A s takovým vystřídáním taktu prostřed nápěvu nepotkáváme se teprve v tištěných kancionálech 17. a 18. století, nýbrž již i v ru-]:opisech starobylých zpěvů roratních. Ze Steyrtty kancionál druh taktu prostřed nápěvu dosti často mění, o totn přesvědčíme se nahlédnouce do kancionálu Svatojanského; nebot nápěvy tohoto přepsány jsou po většině z onoho Hned první píseti kancionálu Steyrova »Hospodine, pomiluj ny«*) u slov »tys spása všeho míra« vykazuje změnu
tal:tt: Ovci A že tomu tak i v p í s n í c h roratních, toho patrný důkaz máme na př. na třetí písni roratů pondělních, jež ve přílohách »Cyrilla« péčí jeho redakce právě vycházeti počaly. Dotčená píseň »Tobě, Pane, vzdáváme« béře se z počátku rythmem trojdílným, avšak u slov »rač na nebi bydlo nám dáti« nastoupí rythmus čtyřdílný s předrážkou.
Ale ne všechnystaré ]cancionály vykazují v téže písni tutéž změnu taktu. Na př, v písni velikonoční »Nuž všiclini věrní vesele«, která ve Svatojanském kancionále pod č, 235 věrně dle Šteyra otištěna jest, vyskytuje se jal< u Steyra tak u Božana p a t e r á změna taktu ; ale kdežto
Steyr mění takt 0 ve á, sřdá Božan takt 0 s f. Tím ovšem nabývá nápěv poněkud jiného rázu. Pro snadnější přirovnání stůj nápev B o ž a n ů v* *) u věrném přepisu zde.
Nui všickni vér - ní ve-se -le /	Pá-na
1) al	3)
Bo-ha chvalme/a	Krista vy-ku-pi-te - le / ra-dostně pozdravme / kte - rý dnes slavné
*) Šteyrova notace pisně sv. Vojtěcha, dle níž tento chorál také nyni se zpívá, z n a é n ě se líši ud oné dosud nejstarši notace, kterou jsme shora uvedli.
**) »Slavíček rajský~<, str. 204,
Zde vyskytují se patrně jii čáry taktové !
a) Tu má Boian dvě chyby tiskové; první nota a má míti tečku, druhá y má býti čtvrtnutz jako niie na slabiky »zdravme«.
3) Ve »Slavíčku rajskému jest tato nota neurčitě vytištěna, spíše f než tg,

~= 6—b6 =~-~=e=e==e_ G_e k
z mrtvých vstal / a nám na so-Uě piiklad dal /
41
ten pil-ně	u - važ - me.
Kancionál Svatojanský mění ve starých nápěvech někdy takt i tam, kde originál žádné změny taktu nemá. Příkladem uvedena budiž píseň velikonoční, jež ve Svatojanském kancionále stojí pod číslem 252. Věrný přepis tohoto nápěvu, správně-li jej na takty rozdělíme, zní dle Steyra z r. 1683 následovně :
a\	1N
	Pro-zpé-vuj - mei vši-ckni	ny - n(,

na den Bo - ží - ho vzkřl - še - ní,

ma -jic v srd - cích u - té	- še - ní,

z ne-smír-né - ho do - bro - di
a) ')	T	_ Al - le - lu - ja,
Kdo tento nápěv ze Steyra pro kancionál Svatojanský přepisoval, štítil se bez-pochyby oněch tří synkop, jež k nemalé ozdobě nápěvu vyskytují se v taktech 5., 8., ii.; a nechtě užiti synkop, změnil ra‑
ději takt 0 ve ovšem zbytečně a bez-právně, tak že pravda jest, co v té příčině napsal Václ. Vaněk v č. io. »Cyrilla« : »Někdy až komicky to vypadá, jak v jedné písni dva takty stále za každým téměř slovem se střídají.«
Na konec podotykáme, že V. Steyr v čelo některých nápěvů svého kancionálu klade dvojí označení taktu: e a 8, dovoluje takto příslušnou píseň zpívati ryth‑

4) Šteyr má zde jako Svatojanský kancionál notu d místo c, h.
1) Kancional Svatojanský má zde notu f místo a. a) »Slavíček rajský« má zde hes místo e.