-- 72 —

úcty a lásky jmenovala jej v lednu r, t8S˘ svým čestným členem,«
Po vypočtení skladeb jeho církevních se pravi:
»Ačkuliv mnohé ze skladeb jeho, zejména církevnich, jsou značné a trvalé ceny, byl přece tvůrce jejich jako v každém jiném směru i v tomto nad míru skromným. A kolik času, kolik píle věnoval práci ještě méně okázalé a vděčné, upravuje větší skladby cizí, by je ve skrovných poměrech našeho města, naší Jednuty pěvecké mohl prováděti ! Jak málo kdo z těch, kdui naslouchali skladbám velikých mistrů zvučících ať s kůru chrámového at s koncertního podia pod iízením zesnulého, byl si vědom, kolik j e h o práce, kolik jeho ducha obsaženo v těchto cizích velikých dílech !
Z této stránky znali zesnulého zejména členové pěvecké jednoty naší, která především jemu leiela na srdci. Vždyti ještě v posledních dnech svého činného iivota na ni myslil, pro ni pracoval ; po něm zůstal klavírní výtah určený ku piíštímu provozování známé již Rozkošného opery »Mikoláš«, — téměř dokončený, ba až na několik jen taktů, jichž zesnulý ui nemohl dopsati, poněvadž péro z ruky vymkla mu smrť ú`lcladná, zair tichým se přiblíživši krokem ....
Odešel nám, — odešel v květu mužné síly, a jak mnoho nadějí, k nimž ještě opravňoval tak mladý a činny život, zapadlo za tou drahou hlavou v tmavé lůno země ... Však může-li co vůči také ztrátě býti útěchou, jest to myšlénka, že s ním nezhynuly plody jeho nadšené, nezištné práce, nezhynuly idealy, jichi plapol on v srdcích našich roznítiti pomáhal, ie oni, jimi Uyl drahým učitelem a vůdcem, v jeho šlepějich po drúze uměn[ kráčeti budou dále, věrně pamětlivi stkvélého piikladu jeho a nadšených jeho snah.
P o h i e b konal se v neděli dne ˘, m, srpna t. r, o ˘. hodině odpolední. Již pied ustanovenou hodinou pinilo se náměsti »Vrabčí trh« velmi četným vybraným obecenstvem, V ustanovenou hodinu přibylo do domu smutku velebné duchovenstvu, veledůst, p, P. Šimon, vikariátni biskupský tajemník a osobní děkan v Kosmonosích, veledůst, p. V. Čtyroký, děkan zdejší, dp. P. J. Popelka, farái- v Mezně, dp. P. J. Švejcar, adminislrator v Bezně, dp. P. B, Bergmann, katecheta zdejší, vp. P. K. Kotler, bývalý kaplan zdejší, nyní v Praze, vp, P. Pokorný, kaplan v I{osmonosích, oba zdejší kaplani vpp. Pulpán a Kobosil a 4 páni alumnové. Nad rakví zesnulého, bohaté květinami zdobenou, vykonal p~edepsané medlitUy veledůst. p. P. Šimon, při čemi zdejší zpěvácký spolek »Bole-slav« zapěl pohřební písně. Průvod seřadén takto: "Za kiiiem zaujala místo sl, iemeslnická beseda zdejší, za touto neseny prapory sl. zpěváckého spolku »Hlaholu« z Kosmonos a zdejšího zpěváckého spolku »Boleslava«. Následovaly dlouhé rady velectěných dam, členů obou spolků, po těch členové muikí obou spolků jmenovaných, pak členové slavn. zpěváckého spolku »Dobrovana« z Dobrovic, jednotliví členové ze Skalslca, Bezua a Mnich, IIradištč, Za zpěváky seřadila se deputace zdejšilio sl, ochotnického diva

delnilro spolku »Kolára«, za nfi v dvojité iadě nesli pp, studující p~ekrásné a píebohaté věnce, Za těmi ubíralo se velebné duchovenstvo. Následuval dvouspřežní ověnčený vůz s rakvi drahého neboitíka. Po obou stranách rakve kráčeli členové zpěváckého spolku se svícemi. Za rakvi v hlubokém smutku kráčela rodina zesnulého, sklíčená choť se dvěma ditky, pii-Uuzuí a piátelé rodiny. Za těmi vynikající hodnost.íii s1, c. k. ú~adů zdejších, sl, městského a okresnihu zastupitelstva, náboženské obce israelitské, professoři zdejšího c. k, gynutasia, učitelé odborných, méšfanských i obecných škol, deputace různých spolků zdejších a za nimi veliký zástup obecenstva. Nevídaný, imposantní průvod ubiral se z »Vrabč[ho trhu« přes Školní náměstí vedle děkanského chrámu, jehuž nejhorlivějším byl sluiebníkem, podle budovy c. k, okresniho hejtmanství, Geleznou ulicí, Novoměstským náměstím na hibitov. Po cestě mohutný sbor pěl do-jemné »Smiluj se nad námi, o Boiea. Tak velikého průvodu nepamatujeme. Slz neubránil se niklu ! Kaidý vědom si byl ztráty bolestné, nenahraditelné. Poslední leie ustlali jemu po boku bývalého rovněž upřímného piitele p, Fr. Buriána, c, ]c, gymn. professora, jeni o celý rok do života věčného jeho předešel, Puslcduí »s Bohem« a »na shledanou« zapěl sbor pěvecký přckrásnou písní »lluryňskou národní«, Na to následuvaly církevní modlitby, při nichi zapěli »Zdrávas« a »Animas« od Vašáka. Kdyi veledůstojuý p. P. V. Ctyroký, zminiv se málo slovy o neocenitelných zásluhách nebuitikových, pomodlil se »Otče náš«, spuštěna rakev za srdce rozrývajícího pláče piibuzuých členy zpěváckého spolku do tmavého hrobu ke dvěma jeho zesnulým ditkám k věčnému odpočinku. Hlubokým smutkem dojati, se zarosenýma očima opoušteli jsme posvátné místo věčného míru a pokoje. Druhého dne o S. hodině ranní slouiil veledůst, p. P. Čtyruký slavné requiem, při němí zpěvácký spolek zapěl Kříikovského requiem, »Liberau, »Zdrávas« a »Animas« od Vašáka. Dámy zpěváckého sboru zaujaly mistu v lodi chrámové. Pobožnosti této súčastnili se mimu velectěnou rodinu a příbuzenstvo zástupcové sl, c, k, úřadů zdejších, sl, úřadů samosprávných, deputace vzdélavac[ch ústavů a různých spolků zdejších a pře-četní přátelé a ctitelé zesnulého, — Truchli církev, truchlí vlast nad vynikajícím synem svým. Osiřel lcůr, osiřel zpěvácký spolek, seslaben společenský život, reforma církevní hudby ztratila nejhorlivéjšího zastancc a jednoho z nejpilnějších a nejdoveduějšfch její pěstitelů. Sl, zpěvácký spolek a četní přátelé jeho, chtějíce uctíti nehynoucí památku na drahého vůdce, rádce a přítele, ujali se myšléuky postaviti jemu důstojný pomník, na něji zahájena jii sbírka, kteráž potkala se s počátku s velmi utěšeným výsledkem. Ovšemť nehynoucí pomník postavili si zesnulý pPítel náš ve vděčném srdci našem. Spi sladce ! Odpočíveji v pokoji a světlo věčné ati ti svítí.. Ku konci pL-pojuje se dlouhý seznam darovaných věnců a zaslaných projevů,

S Ludební příloLoa číslo 9.
Nákladem vydavatelovým, — Knihtiskárna »Politiky« v Praze,