64 —

a podle spravedlivé nátury své měl za to, že vinník má trpěti trest sám. Nemoha odlepiti přilepených trubačovi osm, dodal mnč, vinníkovi, alespoň dluhovaných sedmnáct šlehů.
Snad od těch dob mi byla sedmnácka vždycky osudnou. Většina nehod mě po-tkává sedmnáctého a to až dosavad.
Toho dne jsem dostal naposledy sukně, poněvadž mi musili po tahovém výprasku

kalhoty svléci — prosím Vás, neptejte se proč.
Voják trubač obdržel pak pod rukou od matky za oněch osni ran osm zlatých šajnů, při čemž s opravdovou upřímností si vzdychl: »Skoda, paňmaminko, že jsem jich nedostal všech pětadvacet!« Na trumpetu však mi hráti a mně ji půjčovati více nesměl a já také podrbávaJe vzadu svou opět čistě vypranou jeduobytost, jsem c. k. erární trumpetu vícekráte viděti nechtěl.

(Pokračování.)

Cyrillská kronika.

Kázeň na kruchtě a zbožnost. Jakýs piítel zpěvu církevnihu piše v časop, >Der Kirchenchor,,. Na všeobecném sjezdu německj•clt učitelů byla pře-třásána otázka : Co má učitel si počiti, aby si za-choval potiebnuu svěiest a radost pii svém povolání ? Následující porada podávala různé odpovědi. Jeden myslil, že učitel musí býti přítelem piírody ; jiný vzletný řečník hlásal, ie mladistvý učitel picdevšínt musi míti *ženin, jiní za prostředek osvěžovací označovali uměni; jeden však vyslovil skromné mínění své: »Učitel prý má denně v modlitbě nacházeti útěchy !a Slastná škola, kteráž má takového učitele ! Právě tak může se applikovati tato věta na naše poměry : »Slastný chor, jenž má takového učitele h, To hudlánt dokázati. Pi'ed několika lety Uyl lnem pii městském choru v jistém městě ; podivuhodné posvátné ticlw panovalo na kruchtě, ani slova bez potieby, tíui méně nevhodného iertu nebylo slyšeti ani mezi pány ani mezi damami ; duch zUoiné víry vál mezi phtomnými a proto také ze zpěvu, Vždyt zevuějši chování jest nejlepší charakteristikon vnitřní ceny sboru. Objevil-li se však kdo příliš brzy na kruchtě, zastihl řídícího v hluboké pobožnosti poliížeuého, an klečel u zábradlí. Kdo se zdriel chvili po skončení sluieU Božích, měl přiležitost viděti řídký zjev, jalo muž ve svém ušlechtilém povolání sestárlý a všeubecně váicný s dětinskou vírou a vroucností riiženee mezi umčlými prsty tisknul, -Mne dojal vidy tento pohled ; již mně nebylo divuo, ie tento sbor tak svatě, zbuiuě a dobie pěje, — Na venkovském choru, kde byl velký nedostatek zpěváků a církevní směr se dal těiko uchovati, působil vesnický učitel tíutto vzorným jednáním: Po celý rok každodenně pořádal zkoušky ve zpěvu pro rekruty svého sboru,

pak provázel dívky domů z jistých důvodů, načež odešel skoro pokaidé do kaple na hřbitově a tam se modlil za zdar svého sboru. A ne nadarmo ; mát nyn{ dobrý sbor. Pravdiva jest tedy věta : »Slastný sbor, který má takového ředitele, jenž se modlí,« Uváii-li kdo, jak nanejvýš obtížný úkol jest udriováuí dobrého kostelního sboru, ví-li z trpké zkušenosti, jak těiko jest pii rozmarech zpěvákú, při v.elkj•ch piekáikách a nesvědomitém odporu od nepovolaných zachovati nutnou horlivost, pováií-li k tomu nepatrnou odměnu všech účastníkův a zejména ieditele, nelze diviti se, ie jest po skrovnu dobrých sborů a řádnj•clt ředitelů. Jmenovaný prostředek zasluhuje ovšem největšiho do-poručeni ; s touto duchovní zbraní snadnějí se pi-emohou obtíže a Boií pužehnání jest toho nutný důsledek ; pročež pracujme všichni dle nezapomenutelného hesla : »Práce jest naše, zdar od Boltau,
lhdeňskě. -- V květnovém čísle jednoho vídeit. ského časopisu čteme o sboru pH chrámu sv. Jana v ulici k Prateru, kterýito řizeu jest Ant. Duchuslavem, tuto větu : »Mezi o s m i zpěvačkami, jei účastní se pravidelně hudebnich produkcí v tomto kostele, jsou č t y r y i i d o v k y, z nichi kaidá má osm zl, měsíčního houorái'e«. — Láruveů sděluje tento list program pro večer na Zeleu4 čtvrtek a dodává, že i zde mezi skladateli a účiukuj(cimi jsou iidé.
>>Tonumenta masices sacrae. Lr. Surzyítski vydal 1II, číslo svého velezáslužného podniku eMonttmenta musices sacrae íu Poloniaa. Obsahuje pětililasnou mši Martina Lvovčíka (Leopolita) »M i s s a p a s c li a 1 i s« (1 1589), Stoji 2 zl, r, m. — Kromě toho vydal polský zajímavý náčrt historický : »bl uzyka f iguralua vv kosciolach polskich od XV.—XVIII, wiekuu,	K.

OBSAH: František Hruška j, — Dosavadn[ činnost Cyrillská, — Učitelstvo a reforma zpěvu chrámového. —
Vyňatky z denniku ieditele kůru, — Feuilleton :L mých pamětí. — Cyrillská kronika.
~ S hudební příloLoa číslo S.
Nákladem vydavatelovým. — Knihtiskárna »Politiky« v Praze.