-30—
Výroční zpráva Obecné Jednoty Cyrillské za rok 1888.

V roce minulém vzrostla opětně »Obecná Jednota Cyrillská« zaloiením osm i farních Jednot odvětvených, z nichž tři zřízeny jsou v arcidiecési Pražské (v Českém Brodě, v Janovicích a v Žebráce), jedna v diecési Litoměřické (v Březné), dvě v diecési Budějovické (v Písku a v Drahenicích) a dvě v diecési Brněnské (ve Ž(We a v městě Tišnově), Novými Jednotami dospěl počet na 90 f a r n í c h J e d n o t C y r i 11 s k ý c h, zvelebujících zpěv posvátný přesně dle předpisů církvi svatou stanovených.
Úhrnem čítá se:		
v 30 Jednotách	arcidiecése	Pražské .	.	.	1554 členů	
v	5	»	diecése Litoměřické	261	»	
v	tz	»	diecése Králové-Hradecké	538	"	
v	9	»	diecése Budějovické	386	w	
v	5	»	arcidiecése Olomoucké	196	»	
v 24	y	diecése Brněnské	.	.	2359	"	
v 85 Jednotách úhrnem 	5294 členů,

z nichž na království Ceské piipadá 56 Jednou 2739 členy a 3 nové zřízené jednoty, ua markrabství Moravské 29 Jednot s 2555 členy a 2 nově zřízené jednoty.
Nový dorost pěstuje se ve š k o l á c h C y r i 11-s k ý c li, čítajících :
ve 22 školách arcidiecése Praiské 12o3 iáků a žakyii v	5	»	diecése Litoměřické 116
v to	»	diecése Král.-IIrad, 323
v 9	diecése Budějovické 205	»
ve 2	»	arcidiec, Olomoucké	85
ve zo	diecése Brněnské . Ioo6	»
v 68 školách úhrnem 	2938 iáků a žakyii.
Účinkuje tedy v Jednotách Cyrillských celkem 82$2 h l a s ů. Porovnávajíce počet uvedený s úhruečuým číslem roku dřívějšího, shledáváme, ie se rozm n o ž i l počet íičinkujíc[ch o 706 li 1 a s ů,
F'. 7_ S~ehs~er,
p~e<lseda.

FEUILLETON.
Kterak můj kamarád „křísil” Gyrillskou Jednotu.
(Úryvek z jeho listů),

Prosinec 1886.
Kterak se mám na nové »štaci« ? Znáš-li jen trochu člověka »Cyrilláka« — tož ne-třeba ti psáti o tom, leda toto : Dobře se mi daří s naší jednotou! Ani jsem nedoufal tolik. Pan farář povídal mi hned první dni: »Měli jsme zde Cyrillskou jednotu. Koupil jsem kancionály, koupil jsem, co bylo třeba. S velikou slávou jsme posvětili prapor a s velikým nadšením začalo cvičení. Ale, utuchlo to a je ticho!« — »Inu«, povídal jsem, »vzkřísíme tu jednotu zase!« A začal jsem! Napřed ve škole s pomocí pana řídícího a dvou hudby znalých pp, učitelů cvičili jsme s dětmi písně české nejprve zde obvyklé, potom z lcancionálu. A nyní každý den nim zpívají na kruchtě »andílci«, a dole pozemčané dílem si libují, jak ti malí zpívají, dílem i přizvukují sami. Potom jsme pořídili veliké »ordinarium missae« a výbor žáčků chodí ke mně každý týden dva- i třikráte a podle not zpívá »Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus etc,« Moje harmonium se jim náramně líbí, a občas obrázky rozněcují jejich horlivost, Možno, že po novém roce již se vytáhneme s nějakou tou »missa solemnis«. Vložky snad se mi podaří sehnati pro sbor velkých, a tak pomalu i nějaký opravdový zpěvácký odbor zříditi. jen ty

varhany kdybychom měli lepší ! Ale, nedám pokoje, až také nato dojde. Vždyt p. farář i p. patron a každý uznává, že potřebují opravy. Atd,

Leden 1887,
Ohledně Cyrillslcé jednoty, co bych ti psal? Jde to, a půjde! Na jitřní a na boží hod bohdá posledně tu zněly figurálky Fúhrerovy a Horákovy. P. řídící myslil, že by se to bez nich neobešlo, protože prý lid je tomu zvyklý, ale po všem uznal, že skutečně na tu práci mohl vokálku mnohem lépe pro-vésti. Minulou neděli ponejprv jsme vytáhli veliké ordinarium na kruchtu, děti se rozestavily do polokruhu a čekaly na hlásek zvonku. Potom se tužily znamenitě. Tu piano malý sbor nejpokročilejších, tu celý sbor forte, jeti ty varhany tu a tam si do-volily svou eztramelodii, ale za to se jim odplatíme, jen co se jaro otevře! Nyní budou děti tim horlivěji »gregoriániti«, když vidí, že »i na kruchtě« budou moci zpívati. Myslil jsem již na to, zdali by nedopadalo dobře, kdyby zpívali dole před oltářem, jako jsme dělávali v I3ud, v katedrálce. Ale, nejde to! Příliš dlouhý kostel a varhany slabounké. Děti by neslyšely průvodu a varhaník děti, leda že by se dalo' dolů har-