— I5 —

který se již nejednou správnou produkcí chrámovou prokázal. Přednášel mši, skladbu bez průvodu vícehlasou se všemi antiphonami choráhrími ; zpival Wittovy ,Preces stat. crucis«; uměl doUře čtverhlasá responsoria mešní od Foerstra, měl nastudované dvojí Pange lingua a započal již i se Stehleovou známou mší vedle jiných i vlasteneckých světských zpěvů. Ale tu se zalíbilo nepříteli člověka nasíti mezi nás koukole.L nepochopitelných nám na počátku piíčin začali nás opouštéti a vytráceti se někteří členové sboru, kteií na otázku, proč tak činí, nám vyhýbavé a s patrnou rozpačitostí něco sice za důvody udávali, ale pravdu vypověděti si netroufali. Poznávali jsme, že vítr nepřízně již odněkud vane, a po nedlouhém zkoumání také jsme se pravé příčiny dopídili. Mýliti však jsme se proto nedali. Rukám politování hodným, které ze samé lásky se o rozbití našeho sboru tak staraly, křesfansky, jsme v duchu odpustili, chlapce bez bolesti ze závazku propustili a poněkud osamoceni šli jsme dále, jakoby se nic nestalo. Nebývá to prospěšno a potěšitelno dlouho se zastavovati nad otázkou: unde habet zizania? Mai'i se tím čas. A tak jsme raději pílili, aby o každém z odchozích ve skutek vešla zásada sv, Petra: »episcopatum ejus accipiat altcr« a »oportet nobiscum fieri alios«. Prozatím od-kázáni jsme na pozůstalé hlasy mužské a něco sopránů. Altu nemáme žádného. A že nyní nejsme bez pomoci Boií, vysvítá z následujícího výčtu skladeb, které jsme na díle o mužském sboru, na díle společně se všemi pěvci ve chránut Páné provozovali: Missa ad hon, s. Stanislai ad 3 voc. aeg,, auct. SingenUerger, zpívána vícekráte s piíslušnými antiphonami mešninri. Pange lingua od Etta ad 4 voc, aeg. Totéž chorálně. 0 pouti (Decollatio s. Jo, Bapt,), pak o IIodu Boiínt Vánočnim a o sv, Štěpánu zpívali jsme Nešpory ve falso bordone, auctorib. 1Vitt Fr,, Cima Giov, (ze XVI, stol,), Schaller Ferd, a Gerhardo Iiordule, s hymnami jednak chorálními (»lleus tuurum« 2krát), jednak vícehlasými (»lesu Redempt,«, Sir. Symph, 1678, tr, St. Braun); chorální verše ialmové, antiphony i odpovídky zpíval jednohlasý sbor s průvodem varhan (Schaller, Witt, Hanisch), Po celý advent zpíval náš celý sbor ka2dodennč Rorate nedělní (vyd. Lehaerovo) jednohlasně s průvodem: chorály muiští, písně všichni. K tomu cíli objednali jsme a rozprodali mezi lid too exemplárít tištěných Rorate. Znenáhla zpíval je celý kostel vždy četné navštívený.
Přes to všechno považujeme však nynější stav věci pouze za piechodný a nikterak váhu mu nepři-kládáme. Hledime vstříc budoucnosti jasnější a na tu se bedlivě piipravujeme. Vybral jsem ze školy 20 dítek, které nyní 4krát týdně ke mně do zpěvné hodiny po -škole piicltázejí, Každé má v rukou Chlumovu ,Cyrillskou školu zpěvu«, podle kteréž učím a připravuji budoucí sbor liturgický. A ta malá Cyrillátka jsou horlivá, samá radost jim kouká z očí, Dá Pán nebeský, ie i celé osadě bude jednou radost z očí záiiti, až se dostanou na kůr, anebo ai snad — coi s neza

ručenim a reservou dím — v rouše liturgickém hudou předcházeti kněze k oltáři, o čemi se důstojný pan redaktor nedávno tak krásně, ach tak krásně rozepsal! Pán Bůh zatím požehnává, a jako záruku lepších dob potéšil nás nedávno o sv, Tři Krále p~eblahí•nt darem. Dostali jsme nové varhany s kuielovou soustavou. Vys. důst, praelat schol., pan Eduard Tersch, jemui všemocný Pán dobrem časným i věčným hojně odměn, nejinak nei z patrné Prozřetelnosti Boží nám ten stroj na svůj náklad opatiil. Tříkrálová hvězda, věštící obrod chrámové hudby, zavedla srdce jeho do jeskyňky našeho kostelíčka. Pastýři i ovečky napiněny jsou plesáním. Jeiíšek libě se pousmál, Za nedlouho rozezvučí se tu i andělské ,Gloria in excelsis«.
Varhany jsou velice lahodné a hudební obsah jejich jest následující; Mixtura 23,'9', Fléta dulcis 4', Viola di Gamba 8', Octava 4', Principal 81, Bourdon 8'; obsah pedálový: Cello 8', Subbas 16', Nad to tré kollektivních tahů : Pedal-Cople, Forte, Piano, Z toho sezná každý znalec, že to stroj požadavkům přesně církevních skladeb pro malý venkovský kostel úpině odpovídající, a ie tudy Cyrillisté Ořeští mohou oprávněné radostné naděje pro budoucnost v srdcích chovati. Varhany ziídil mladistvý umělec p. Jindřich Schiffner; jenž, jak doufáme, za nedlouho ctodélá se zvučného jména.
Než poněvadž jsem se již šířeji rozpovídal snad proti libosti vdp. redaktora, nastavá mi povinnost, abych si ho zase usmířil. A čím si ho lépe usmířím, než lcdyi nut povím o nemalém pokroku Cyrillské věci, který p~eblaze vzkvétá — kde? Nu někde, kam snad starostlivé jeho oko dosud se ani neodvažovalo vzhlédati. V srdci Slezska: v Opavě. Vd. pán mi iekne: Co ty v Ořechu víš o Opavě? A vím přece. Je tam rodák Ořešslcý, slov, profesor p. Josef F irst, někdejší profesor na pedagogiu Pražském, jenž se v čase pobytu v hlavě království Českého za vnímavého poslouchání po chrámech stal vysoce nadšeným Cyrillistou, a jenž nyní vedle matematiky vštěpuje žákům Opavského matičního gymnasia jako učitel zpěvu po několik let zásady reformační a je také neunavně v skutek uvádí. Studenti a studentíci jeho produknjf ve chrámu škole piíslušném jeho iízením skladby hodnuty vysoké, ano již i nejvyšší, a to s horlivostí na ústavech toho druhu nikde nevídanou.
Pan profesor — npiímné srdce a roztomilá povaha — navštívíl o prázdninách své rodišté ua několik neděl. Cyrillisté se dlouho nehledaji. Tudy již prvý den byli jsme spolu, a od té chvíle prožili jsme mnoho krásných dnů. Co nám je blahými i krásnými činilo, uhodne každý laskavý čtenář, Zdejší Cyrillská věc dostala jím znamenitého povzbuzení, —Jakého ducha a smýšlení pan profesor jest, sezná Vaše Důstojnost z několika iádek, které si dovolím bez ublíženi jeho skromnosti z jednoho přátelského dopisu jeho tuto uvei'ejniti. Piše totii mezi jiným: ,Stabat Mater Wittovo jest skladba nádherná, prostá všeho efektu, a přece působí mocně na srdce, což mohu tvrditi aspoii o svých zpěvácích (roz, studentech)