— SS —

praporu. Hlavní zásluhu všeho tuhu, cu jsem až dosud uvedl, má náš veledůstojný pan piedseda, který jest ctitel reformy hudby církevní a který vzav sobě za úkol toto, podporuje spolek dle své možnosti hmotně a činně a hledí, by spolek clo budoucnosti vzkvétal. lIlecTme proto, pánové, i my všichni dle svých sil spolek činně podporovati a pojdme všichni pod prapor s ltcslem »Spojenými silami« a jen svorně ku předu a za takovým účelem bude nám s tu dosáhnouti cíle, který jsme si piedsevzali za úkol a ku kterému máme ještě mnoho piekonati. Navštěvujte proto, pánové, pilně cvičení zpěvné, by se ten starý, tak zvaný »tahavý zpěvu zcela vymítil, což jest právě nyní v době reformy eírkevního zpěvu nutně zapotřebí, kde se skorem všude chorální zpěv pěstuje a čím dále tím vice šiří. Chorál se musí zpívati plynně a ne tahavě,

Hancionálek Cyrillský. K o 1 í s e k. Vydáni druhé. V Cyrillské jednoty Brněnské,

Cyrillská
Uspořádal František Brně, 1888, Nákladem

Když na památku jubilejního roku Cyrillo-Methodčjského zřízeno jest po diecési Brněnské valně jednot cyrillských, viděla se jednotě Brnénské býti potřeba, aby vydán byl kancionálek, který by zahrnoval písně nejnutnější jakoi i některé částky zpěvu liturgického z Orcinarium Missae. Učet kancionálku vyslovuje zřetelně J. M. nejdp. biskup Brněnský, dr, František Bauer, cirkevlrínt schválením, jak následuje. »Kancionálek tento, hlavně z Ordinarium Missae, z Plesů duchovních od Holaina a z kancionálku Lehnerova sestavený, má jednak klestiti dráhu opravě z p ě v u l i d o v é h o i co do obsahu i co do nápěvů, jednak přiučovati počátkům zpěvu liturgického, obojím pak směrem působiti ku povznešení bohoslužby vedle před-p i s ů c í r k e v n í c h a tudíi zvláště se doporučuje.. L úchvaly vrchnopastýřské patrně se jeví, ie Katicionálek Brněnský uspořádán jest dle zásad, jimiž redaktor při vydání svého »Kancionálku mešního« se řídil. Ze přijal dp, pořadatel valně písní z Holainových »Plesů duchovních« a Geisslerových »Zvonků nebeských«, na Moravě uiívaných, jest pochopitelno, ač vypuštěním několika písní bezcenných lépe by se bylo posloužilo přesnému směru celkovému. Prvé vy-dání, které redaktora vůbec ani nedošlo, v době krátké se rozebralo a následovalo letošniho roku vydání druhé, jei na poiádanou laskavostí vp, P. Aloisa Slováka zpravodaji právě zasláno bylo.

Ora et eanta. Gebet- und Gesangbuch zun~chst fúr die kath. Schuljugend. Von P. A 1 o i s i u s

čímž ztrácí pak veškerou cenu, Dnes se tu a tam po-ukazuje ve spulku na to, ie se cvičí pouze nové písně a staré ie se zavrhují, To jest, pánové, omyl, vždyi veškeré písně v kanciouálu sv.-Janského Dědictví jsou vesměs ze starších dob, jen ie jsou upraveny dle moderního zpěvu církevního a dle řeči nyní v uiiváni jsoucí. Budme proto pamětlivi pouze našeho účelu a nehledme na jiné clo spolku nepatřiei okolnosti a zůstaúme si všichni svorni a vzpumeíime si i na to, že nejen náš sbor jest jeden z nejstarších, po sta let trvaj[cích, nýbri i jeden z nejčilejš[ch a z nejčetnějších z celého Čáslavského kraje. Konče takto svou zprávu mně za úkol danou, doufám, ie i na dále budeme svorni a jak jsem svrchu uvedl spojenými silami o rozkvět našeho sboru dbáti, aza tím účelem volám naší další činnosti »Zdar Bůh!«
kronika.
Slovák und Johann Kment, Briinn, '1888. Selbstverlag.
V zápětí kancionálku Cyrillslcého pro věřící jazyka českého vyšel právě zpěvník téi pro Némce diecése Brněnské, zejména pro mládei školní. K společné práci sdružili se P. Alois Slovák, kněz kláštera Starobrněnského a Jan Kment, ieditel kůru a učitel na varhanické škole, z nichi prvému bylo pečovati o část slovesnou, druhému o část hudební. Oba ujali se díla s nevšední svědomitosti. Z bohatého pokladu zpévntků snažili se vybrati to nejlepší, čeho sbírky čtyře věků poskytují. Do zpěvníku piijato jest 6 nápěvu ze 16, století (1 z r, 1536, 1 z r, 1537 (Vehe), r z r, 1576 (Dillinger), 1 z r, 1599 (Quentel v Kolíně u, K.) z od Haslera (1564—1612); 12 nápěvů ze 17. století (1 z Kulíuskéhu zpěvníku z roku 16ig, 3 z roku 1623 (Brachel v Kolíně n. K.), t z r, 1640 (Jubel und Lobges3nge), t z r. 1642 (Psalteriolum), r z r, 1649 (Corner-ův Geistl. Nachtigall), t z r. 1661 (zpěvník Mohučský), r z r. 1666 (Rheinfelder Gesangbuch), 3 z r, 1677 (Múnsterer Gesangbuch) ; — 3 nápěvy z 18, století (2 z r, 1705 Cochemův zpěvník), t z r, 1777 (Landshuter Gesangbuch); — 14 nápěvů z tq, století (ze zpěvníku Luxemburgského (1868) 2, ze zpěvníku Trierského (I871) I, z Mohrovy »Caecilia« (1878) 5, z kancionálku Lehnerova 1, z Holainova (t8S3) t, od Fúhrera t, od Křížkuvského t, od Kmenta 2. Pro nápěvy pečlivě volené upravil se i text v duchu věku našeho, harmonisace pak čtyřhlasně pracovaná jest správná a celkem jednoduchá. Ani na chorál gregorianský ve zpěvníku se nezapomnělo. Jsou zde Responsoria mešní, Asperges me, Vidi aquam, Ecce virgo concipiet, Lauda Sion Salvatorem, Pange lingua a Te Deum. Také úprava jest slušná a úhledná.
Lehner.

Přílohy hudební.
Obětovný a ušlechtilý pan ředitel František Hruška píše : »Horlivým Cyrillistům posýlám k vánocům dárek »Viderunt«. Jménem Cyrillistů vzdává redaktor panu řediteli díky srdečné.

OBSAH : IV. Chorální škola v Karlíně, — Kterak Čechové moravšti přišli o své starobylé Chorály. — Obecná jednota Cyrillská. — Cyrillská kronika.
S hudební přílohou číslo 11.
Nákladem vydavatelovým. — Knihtiskárna Politiky v Praze.