-67

objasnění zpívané se opakovalo. Jsou však chyby, které přímou poznámkou začasté odstraniti nelze, n, př. poklesky vzešlé z ne-dostatečného citu. Poklesky takové lze nejlépe odstraniti nepřímo. Rozhovoříme se o zvláštnim výrazu uvedeného nápěvu nebo toniny jeho, porovnávajíce a stavíce jej v opak s jinými, na mysl uvádějíce známé nápěvy tvarů příbuzných. Po takovém ob-jasnění přicházívá sbor obyčejně do jiné nálady, chladnost ustupuje a zpívá se s výrazem správným. Se stanoviska vychovatelského se odporoučí, abychom raději na-cvičili jen jediný nápěv, avšak důkladně, než mnoho ale polovičatě.
Kratší cestou dojdeme cíle, když nápěv hned s počátku předzpíváme a nejprve lepšími, napotom slabšími zpěváky opakovati dáváme. Zpívá-li učitel se sborem, aby rhythmus jeho řídil, smí zpěváci jen slabě, on sám pak polosilně zpívati, aby si hlas nepokazil.
Zpěvák dopouští se hlavně dvou chyb, které v bezčetných variacích se opakují. Snaží se bud text správně vyslovov a t i, což nezřídka stává se na úkor nápěvu, jehož krásné, vnadné tahy tím újmy trpí; anebo bývá krásou nápěvu uchvácen, splýváni textu s nápěvem zanedbávaje; pak schází síla a mohutnost výrazu.
f) Ačkoli nápěv chorální tvořen jest bez harmonie a harmonii nemalé obtíže v cestu klade, přece průvod v a r h a n nelze mu postrádati. Chorál bez průvodu jest

rostlinou exotickou. Nápěv nemá sice třeba harmonie; aby však nezdál se býti cizím, nesmí opovrhovati rouchem harmonie. Bylo by to známkou jednostranné hudební choutky umělecké, která nemá žádného styku s potřebami věku našeho a s bohoslužbou.
Nutnovšak,abyprůvod podřizoval se nápěvu, jako varhaník zpěvákům. Harmonisace nesmí v sobě n i č e h o zahrnovati, co by nápěvu na úkor bylo, nýbrž m'i obsahovati, co v jádru též nápěv v sobě chová ; musí tedy býti diatonickou. Budiž vedena prostě, aby byla s to přidružiti se 1: lehkému chodu nápěvu. Akordů ležících nesmí býti příliš mnoho, jelikož by harmonie chudobně vypadala. Varhaník má se zpěvem v j edno se sloučiti, má t a k měř r o z p r o-stříti hladký, klidný koberec, aby po něm zpěv tiše a pohodlně kráčeti molil.
Varhanům jakožto nástroji složitého ústrojí nikdy se nedovoluj e,abyzpěv řídily. Řízení nutně vychází od zpěváků.
V m e z i h r á c h dopouští se harmonii poněkud větší volnosti, nesmí však nikterak býti opakem harmonie chorá 1 n í, nýbrž má dále v mezích urči tých vyvíjeti se. V úvodech k intonaci ostatně se vyžaduje, aby harmonie shodovala se s nápěvem chorálním, na který uvádí.
Při pěveckých cvičeních chorálních od-poroučí se všal: zpívati b e z v š e 1 i 1; é h o průvodu. Byt by i v počátcích divně to připadalo, po půl letě výhoda jasně se objeví.

Plat ředitelů kůru.
Píše Fr. Paško.

Povinnosti a prava, práce a mzda jsou významy korrelátní, takže vždycky platiti bude výrok: kdo má jisté povinnosti, tomu patří také jakási práva, a kdo uloženou práci vykonal, zasluhuje za ni přiměřené mzdy. Kde povinnosti ku právům, práce ku mzdě a odměně ve přímém poměru jsou, tam jsou poměry urovnány a nepřichází to tak lehce k neshodám a ke sporům. Nesrovnalosti povstávají, kdy povinnosti a práce neodpovídají právům a mzdě. Práva i po-vinnosti, práce i odměna jsou podmíněny růzností stavů zde na světě a lze říci, že každý stav má své povinnosti a svá práva. Veškeré stavy i s povinnostmi jsou nám lidem samým Bohem usouzeny, a není dobi-e tím kterým stavem snad pohrdati.

Nemám v úmyslu v této stati vypočítávati různé stavy a uváděti jejich povinnosti a práce, hodlám toliko jednoho stavu zde vzpomenouti, bez něhož slavná bohoslužba v kostele nemožna jest. Jsou to řiditelé kůru, varhaníci, zpěváci a hudebníci.
Důležitost a potřebnost těchto činitelů v našich chrárních, kde nádherná bohoslužba katolická, jížto žádná jiná na světě se nevyrovná, beze zpěvu obejíti se nemůže, uznává sice každý, ale ne každý oceňuje. Byla doba prvokřesfanství, kde každý skoro věřící byl spolu též zpěvákem.
Dokud nebyla církev rozšířena po celé zemi, a dokud horlivost u víře byla vše-obecnou vlastností křestanů: každý hmotně i duševně pečoval všemožně o povznešení