— 5' —

šířiti, ano to vůbec jest známo a v každé třídě stejným způsobem se provádí. Zmiňuji se proto o tom hned z předu v I. části tohoto spisku dotýkaje se pouze okolností důležitějších a pozoruhodnějších.
Hůře však bylo se cvičením sluchu a hlasu a se cvičením ve zpěvu dle not. K tomuto podávaly sice již rozličné školy učitelům návod více méně vhodný; žádná však nebyla pro množství látky vzhledem ku krátkému času, který zpěvu ve škole jest vyměřen, praktickou, hodila se více pro soukromé vyučování jednotlivců, se kterými denně se pracuje.
Jak by se daly hlas a sluch žáků jaksi systematicky náleiitě vycvičiti, o tom žádná škola poučení nepodává. Přemýšlel jsem o věci té velmi dlouho a rozličné školy prohlédl, abych pravou cestu nalezl, až konečně Pivodova »Nová nauka zpěvu« po-skytla mi látku, které jsem pro cvičení hlasu a sluchu žáků II, a III. třídy použil a inethodicky uspořádal. Již před třemi lety měl jsem látku tu urovnanou; chtěl jsem však prve sám zkusiti, zdali skutečně účelu tomu vyhovuje a dostačuje. Výsledek mne potěšil a utvrdil v přesvědčení, že methodou tou skutečně a jedině jest možné žádoucí vycvičení hlasu až do j", ano měl jsem ve

III.	třídě mnoho žáků, kteří ještě a" bez namáhání zpívali.
Jak již bylo podot]ciiuto, započne se druhým půlletím ve III, ti-ídě, poněvadž tou dobou všichni žáci osmý rok již ukončili, cvičení ve zpěvu dle not. Tu, maje na zřeteli, že jen jedné půlhodiny v témdni k tomu použiti lze, kráčím svou vlastni cestou; Pivodovy methody přidržuji se při tom jen tehdy, kdy se jedná o cvičení žáků v intonování dle not.
Poněvadž mají se žáci cvičiti ve zpěvu dle not jedině za tím účelem, aby dle nich dovedli zpívati slova té které písně, uvádicn je proto co nejdříve ku zpívání textu notám podloženého, aby skutečně viděli a po-znali, k čemu se notového písma užívá ; to žáky baví a rádi pak přistupují ku cvičení notovému. Pouhé zpívání cvičení jmény notovýini jest nudné, žáky omrzuje; proto též býval výsledek u vyučování tom chatrný.
Podávám tedy snaživému učitelstvu v II. části tohoto dílu svou zkušeností za-bezpečený postup ku vyučování zpěvu v I., [I. a III, třídě pokud se týče vycvičení sluchu a hlasu i cvičení ve zpěvu dle not. Po dvou letech podám v II, dílku po-kračování u vyučování zpěvu dle not ve
IV.	a v V. třídě, jak během toho času o tom zkušenost vlastní mne poučí.

FEUILLETON.
Z deiiin.~íku ředit ele kůru_
Sděluje Václav Va)iék.

Dne 13. ledna 1881. Čtu dnes v »Po-kroku« tuto zprávu:
»Dne 16. t. m. bude provedena v chrámu Páně P. M. V. slavnostní mše od Fúhrera do D-moll s vložkami od Tauxe a Búhlera; lesní roh bude míti solo.«
Nemohu se tomu dosti nadiviti, že v době nynější, v době reformy liudby chrámové, rnohou se nalézti ještě ředitelové kůrů, kteří se neostýchají o slavné mši sv. dáti »lesnímu rohu« (u nás by se řeklo »valdhorně«) solo! Zaujat těmito myšlénkami ulehnul jsem, a o čem jsem za bdění přemýšlel, o tom se mi ve spaní zdálo.
Slyšte můj sen:
»Jsem v nebi; před trůnem Nejvyššího prochází se sv. Petr, za ním kráčí farái-Božan, Vinařický atd. Pojednou zastaví se společnost a obrátí zraků svých v tu stranu,

odkud zříti jest přicházejícího posla, který s uctivostí podává sv. Petrovi časopis »Po-krok«. Sv. Petr obrací list za listem, za-dumá se a zvolá na Vinařického: »Prosím vás, co se to tam u vás v Cechách děje? Sest roků již vychází časopis »Cyrillcc, hlásá nadšeně reformu hudby chrámové, již dvě leta trvá »Obecná jednota Cyrillská« a vzdor tomu popatřte, jak se stánek Boží frivolní světáckou hudbou zneuctívá : V samé Praze, odkudž má světlo zářiti, bude míti v kostele P. M. V. dne 16. ledna valdhorna solo !«
Vinařický se zardí, chce sv. Petra prositi, aby —
»Takové jednání zasluhuje pokárán~«, pravi sv. Petr.
»Kde je Božan, farář Chroustovský, kde Steyer, kteří vydali vám krásné kancionály, aY předstoupí !«