Organ Obecné Jednoty Gyrillské.
Majitel, vydavatel a redaktor
1888, Ročník XV,	F. J. LEHNER.	CÍSÍO 9.
O vyučování zpěvu
na školách obecných i měštanských.`)
Napsal Jan D1a2(ínek, učitel v ústí n. Orl.

pWrapPolygonVertices8;9;(0,0);(0,21598);(6533,21598);(6533,16942);(11795,16942);(11795,12850);(21600,12850);(21600,0);(0,0);fBehindDocument1ČASOPIS
pro katolickou hudbu posv'átaluu
v Čechách, na Moravě a ve Slezsku,
zároveií

V posledních letech bylo v odborných i denních listech častěji k tomu poukazováno, že nyní v obecných školách vyučování zpěvu se zanedbává i nevěnuje se mu tolik péče, jako za starší éry školní. Výtky tyto bývaly v učitelských časopisech bud odmítány tvrzením, že nyní ve školách více se zpívá než dříve se zpívalo, nebo bývaly omlouvány tím, že nyní učiteli není možno při hromadném vyučování ve zpěvu všech žákův — ati již schopných či neschopných — a při skrovném počtu hodin, které předmětu tomu vyměřeny jsou, toho výsledku se dodělati jako dříve, kdy učitel cvičil (jmenovitě zpěvu dle not) žáky jen vybrané, hudebním sluchem a dobrým hlasem obdařené, a to každodenně po šlcolnítn vyučování.
Každý zpěvu a hudby milovný učitel doznati však musí, žé na výše řečených výtkách mnoho pravdy jest a že skutečně nutno přemýšleti o tom, jakým způsobem by se docílilo náležitého zdaru u vyučování všech žákův a v tomtéž čase, jaký zpěvu vykázán jest.
Jest sice pravda, že nyní ve školách mnoho se zpívá, snad mnohem více než jindy; avšak nedosti na tom, aby se jen

*) Rozkvět Jednot Cyrillských závislým jest v p~edni řadé na řádném vyučování zpěvu ve školách obecných i měšfanských. Návod takový udílí spis zkušeného učitele zpěvu, z něhoi tuto poučná předmluva se uvádí, která ukazuje, jakými zásadami učebnice se nese.
Red.

zpívalo, nýbrž zpěvu má býti vyučov á n o, jako se vyučuje každému jinému předmětu, a tu musíme se přiznati, že tomuto úkolu škola obecná nevyhovuje. Ptejme se jen, kolik jest učitelů, kteří by v I. třídě přikládali tomu důležitosti a iiaučili žáky rozeznávati, co jsou tóny hluboké a vysoké, dlouhé a krátké, silné a slabé, jak učebná osnova nařizuje? Pohledněme dále, jak se vyučuje zpěvu ve II. a III. třídě, kterým osnova ukládá »cvičení sluchu a hlasu«.
Lpívají se tu po celý rok dle sluchu písně, a to ještě jen v úzkém oboru tónů; přes e" inálo který učitel se odvažuje, boje se, že to jest již pro žáky nepi měřené, namáhavé.
Který učitel ví, jaké by ve II. a III. třídě ono cvičení sluchu a hlasu mělo býti ?
I posudky o písních školních prozrazují, že dosud nestaráme se ve škole o náležité vycvičení hlasu, nebot vytýká se v nich často vysoká poloha písní, a varují se skladatelé, by písně, —jmenovitě pro hochy — ne-přesahovaly f".
A s jakou chutí přistupují učitelé ve vyšších třídách ku zpěvu dle not, nasvědčovaly uveřejňované návrhy ku změně osnov učebných, ve kterých vesměs od zpívání dle not se upouští.
Ze všeho toho jest víděti, ž e s k u t e č n ě zpěvu ve školách obecných náležitě se nevyučuje.
Jest mi působiti ve městě, které jest