— 20 —
Z pastorální mše od Krona: emi\	.00 i

				atd.	
					
Pa	-	trem	o - mni - po	-	ten	-	tem	f,1 -	cto-rem	
jen do skoku!					
Dona uobis Qacem
Soli. E t	í - te-rum ven - tú-rus
Dó - mi-ne

~, 	u.	a	-				
De-us					
					atd.	

	llo	-	mi-ne	fí -li	u - ni	-	gé - ni-te	
F			—R'-I‑	
							
Cttm	sancto	Spi - ri - tu				
U - sau -na iu ex - cél - sis,

Opět hotové »taneční album«.
Příklady zde uvedené vyůaty j sou z oněch skladeb, které dosud na mnohých větších a dobře obsazených kůrech se pro-vozují. Bylo by možno větší část podobných i horších nalézti. Schází zde ony tak zvané jedno- a trojhlasné »Landmessen« a ostatní »Wintermessen« od Fiihrera, mnohé bezvýznamné a rythmy tanečními přepiněné sklady Drobische a Preindla, o selankách a idylách či tak zvaných pastorálkách Knížete, K r e n a a j, jakož
i o skladbácli Schiedermayerových a o. netřeba ani zmiáovati se. Sem náleží taktéž ony sentimentální písničky s textem »Benedictus, qui venit«, jakož i úryvl:ovité

romance s refrainem, jakéž i u Halma a j. nalézti lze. Díle theatt-ální sóla pro jednotlivé hlasy, varhany i různé nástroje, v y-skytuj ící se mimo již jtnenované, ve skladbách různých klasiků doby nedávno minulé.
Není úmyslem mým snahu skladatelů těchto kaceřovati. Oni ale žili době své, psali hudbu svou pro lid, který v l a s t n ě měli vychovávati, a na místé, aby sami dobrým příkladem předcházeli, šli s duchem času.
Jest úpině jasno, že z hudby této vane nálada v eobecná, světská, z většího dílu frivolní, nej mírněji řečeno, a proto dnes