$3 —

»n a r o d i 1«, jež na onen čas nebyly nic neobyčejnéh0.4)
ad Io. Píseň »Kriste andělský králi« (str. 159) zavírá dle opravy skutečně notami ddc, nikoliv f f e, tak že jest jonicl:á,
nikoli^frygická. Ostatně třeba jest k této písni ještě dodati, že jest toliko l~- písně téhož kancionálu (jistebnický ml, na str. 68), jež takto zní:
Kie - sfa - né z hří - chů po - vstaii-me, po - ká - ní pra - vé při - jmě-me
— c‑
a na vě-]y ne-za - hy - ne - me. R. Christe
I znamenáme v této písni týž závěr, jako v opravené U. Jako v jiných českých pracích jeví se pak i v této písni (Eja) tonina nadbytná (»modus superabnndans«).
ad 11. Ta chybná d nota místo c na slovo »t u« v písni »Vivis panis« (na str. 167.) jest opět chyba tisku, ježto v rukopise mém stojí správně c nota.
Ze všelio posavad řečeného vidno, že »cum grano salis« čísti sluší výpovědi páně kritikovy, že »četné omyly vloudily se v dílo častým přepisováním atd...« anebo: »Těmito několika ukázkami nejsou asi podobné omyly a n i pří b 1 i ž n ě vyčerpány.« Est modus in rebus. Některé nestojí za řeč, někteřé nejsou správné, a holil; zbude závažných?

II. Doplňky.
Na honci II. doplilku »Dějin posvátného zpěvu staročeského« napsali jsme: »Konečně dokládám, co v každém díle dějezpytném se jeví, že totiž ani těmito doplňky není obsah těchto dějin vyčerpán, ale zbude ještě stále čím jej dopltiovati.« Bohu dík, přibylo družných dělníků hymnologických, přibylo i vzácných doph U, a jsem té důvodné naděje, že ani těmito doplitky ještě nejsme v konci, poněvadž nám bud objevily nové mezery v nejstarší hymnologii české (až do XV. věku), neb staré potvr‑
') »Darum findet man Uei den allerbesten Meistern Quintparallelen, wenn sie nur als unwesentlicher Zwischengang keine harmonische Bedeutung haben, aber zuweilen auch, wenn eine starke Harmonie sie cleckt;u a d, Dr, Ambros Úesch, d, Musik, III, 515,

dily. J. Excel. J. Jireček, Ad. Patera, J. Truhlář, Ferd. Tadra a G. M. Dreves S J. jsou vesměs učenci na slovo vzatí, kteří řečené hymnologii naší platně posloužili. Avšal; i mimo ně přibylo sem tam ještě několik svěžích pratnénků, jak poznátne.
B. Balbín praví v životopise ctihodného Arnošta,-5) že to »byli biskupové a arci-biskupové, po výtce však kanovníci pražského kostela, kteří skládali ponejvíce tyto zpěvy a písně kostelní ze spisů sv. otců.« Jeden z těchto našich arcibiskupů skladatelů, Jan z Jenštejna, byl nám štastně objeven G. M. Drevesem v Římě a skladby jeho se vším učeným ústrojím podány a kriticky oceněny.6) Kdo nám nyní dále objeví, co péčí a prací Arnoštovou bylo složeno?
Dopliiky naše jsou tyto
I. Na Ioo, straně »Dějin« vyslovili jsme domněnku, že třinácte písní rukopisu c. k, univ. knihovny, sign. XVII. F. 30. náleží době Karlově, n e -1 i j i ž t a k é d o předeš 1 é. O jedné z nich potvrzuje se nyní věrohodně, že vznikla již v XIII, století. Jest to dogmatická píseit o Božím Tčle »Vítaj, milý jezu Kriste, králi všemohúcí«. Objevilt ji p, kustos Patera v pergamenovém rukopise c, k. univers. knihovny pražské, sign. VII, G. 174, jenž patříval abatyši u sv. Jiří Kunliutě, jež zemřela r. 1320, Naše píseii jeví se zde na 11. 146b-151L. Počíná (podle pečlivé transkripce p. Pate‑
rovy 7):
Vítaj král'u vs(ě)moliítcí,8)
ve vsěch miestiech vs(ě)vidúcí, vsěch kajúcích milujúcí,
v(ě)čný život dávajúcí!
O rukopise dosvědčuje Patera, že psán buď na konci XIII, nebo na samém počát!;u XIV. století, ale píseň tato již vII, polovici XIII. století, jak toma též jazyk a »chatrný přepis staršího rukopisu« nasvědčuje. 9) ' e pak tato píseň zdá se býti povodní skladbou českou, jest nám tím vzácnější,
5) Vita vener. Arnesti ar, pg, 199•
s) »Die I-Iymnen Johanns von Jeusteina, herausgegeb, von Ů. M. Dreves, S. J„ Prag, IS86. — A téhoi spisovatele: »Cantiones bohemicae, (13., 14-a 15, věku), Leipzig, ISS6, (Na str. 144. popírá p. spisovatel z mých »Dějin posvátného zpěvu staroče• skéhoa něco, co tam nestojí. Ba stojí tam právě opak toho. Pochodi to z neznalosti češtiny ? Nelze nám také se vším souhlasiti, co dí p, spisovatel v dlouhém kritickém úvodě, jeni jest pro naši hymnologii velmi dúleiit,)
') Casopis českého Musea, 1882, na str, tzo. Jest tu celý text otištěn.
8) Slov »Jezu Kr,a v ní cení.
o) L. c. 1 t S.