– 79

četný sbor literácký, řídící se starými pravidly a zpívající česky, ačkoliv město z větší části jest ponémčeno a i valná část členů česky nerozumí. Podobně udržel se až do nedávna český literácký sbor v ponénlčilém městě Stříbře (ještě r. 186o zpívalo se zde česky). Jest to mocný účinek velebné písně staročeské, jakýí se jevil i na jiných místecli i při různých příležitostech. Důležité jest v tomto ohledu svědectví biskupa J. II. Dlouhoveskéllo z Dlouhé Vsi, kterýž zaznamenal, jakého účinku do-cílil český zpěv pi•i příležitosti slavného procesí z Čech do Ríma r. 1674 vykonaného. Píše : »V pobožnosti a vroucnosti v službách božích v tom Cechové žádnému předek nedali; nejvíce pak předčí zpěvem a písněmi, kdež jinší od nás noty, melodie a textu sobě vypůjčili a nejvíce Němci na na svůj jazyk je obrátili. Divil se sám Rím v čas obecního jubileum r, 1674, když jsern já nehodný, jsa tam s mnohými vzácnými našimi vlastenci přítomný, z nejhlavnčjšího kostela sv. Petra hned za svítání na den Mladátek s přes dvě stě Cechy a ještě jinšími připojenýmiNémci aPoláky s pěkným pořádkem a procesím veřejně do jinších třech předních chrámů Páně římských putoval. Tu jsme celý den jako u nás po cestě vždycky pisuč zpívali hned od oltáře sv. Václava, patrona, krále a knížete svého, ač jinší cizokrajané nám nerozuměli, však příjemnost a líbeznost zpěvu, melodii a tu naši prostou staročeskou harmonii, hloupou domácí bohumilou hudbu a pobožnost nad míru vychvalovali, knížata, kardinálové, biskupi a jinší vzácní na cestě se zastavovali a sobě zalibovali.« Le hlavní zásluha tohoto mocného účinku církevního zpěvu českého literátům náleží, nedá se ani pochybovati.
Ze pak literáté i nyní ještě o skládáni a přepisováni písní kostelních dbali a je objednávali, varhany a jiné nástroje hudební do kostela kupovali i jinak učení se zpěvu a liudbé ve škole i mimo školu pod-porovali, o tom máme dokladů dosti. Chceme tuto z pamětních knih literácl:ýcll některé dotyčné zápisy k poznání správy sborů po-dati. Tak dáno r. 1641 od literátů v Mladé Boleslavi Václavu 1Iořovinusovi za »dedicirované officium 8 vocum« dva zlaté; r. 1642 Františku IIubáčkovi, že nápomocen byl v kůru zpívati, dáno na pár střevíc (51 grošů 3 den.), témuž od notování dvojího officium 25 gr, 5 den.; témuž od vy-psání ofhcium de Nativitate Cllristi 13 gr. 3 den. Literáti kostela P. Marie před Týnem v Praze platili v letech 1694—1709: Malíři od jistého malování 24 kr., od malování

vzkříšení Páné 25 kr., jistému mládenci, že pilně na ]cůr chodil, po 30—45 kr., od psaní českých Requiem 1 zl. 8 kr., za tři malé kancionálky pro kůr 1 zl. 3 kr., od pře-vázání dvou velkých knih dáno knihaři 12 zl., za registrum k nim 6 kr., za nové klíče a spravení zámku při sklepu, kde se knihy chovají, 45 kr., za 4 malé kancionály k processím pro literáty 1 zl. 12 kr., na vystavění kůru literáckého naloženo 17 zl. i S kr., od malování figury narození Krista Pána na pulpit 21 kr., na nový literácký katalog 'i kr., od téhož zámečníkovi a malíři 1 zl. 3 kr., na malé kacionály zapůjčeno na vytištění jich 21 zl., r. 1764 vydali za správu rorátní knihy i zl. 3o kr., za správa gradualní knihy 1 zl. 12 kr., za Šporkovský kancionál pro kůr koupený 3 zl., za nové svázání a správu kancionály 2 zl. 27 kr. atd. Zápisy literátů Netolických počínají rokem i 65o (předešlé počty se nenacházejí, poněvadž za vojny v niveč přišly) a tu hned jest poznamenáno: »Za dvoje partes z FIradce Jindřichova zaplaceno 6 zl. ; Valentin Coptiades zústával dlužen 6 zl., v takovém dluhu zanechal motety S vocum a ofhcia svou rukou psaná při témž kůru; za pergamen k svázání partes nešporních z Hradce Jindř. dáno 6 kr. a knihaři od svázaní týchž 21 kr.; geygenmacherovi z Chvaliin za novou violu 6 zl. 54 kr., za kancionály tištěné po 1 zl. 45 kr., za spravání varhan od r. 1677—1638 dáno celkem 141 zl. 23 kr., za struny 10 z1. 10 kr.; r. 1682 za dva bubny Kašparu Wclsovi, kotláři Budějovickému, dáno to zl., za dvě trouby 7 zl., za kancionál Holanův 2 zl., za tabuli novou, při které pacholata se učí zpívati, 39 kr. ; r. 1699 za spravení kancionálů, které již porouchány byly, 54 kr., od vázání kancionály do Protivína zapraveno 38 kr. 3 den. Mč.li pak r. 1699 literáté v Netolicích při chrámě Nanebevzetí P. Marie tyto zpěvníky:
na evangelium písně velké 2, kancionály menší na celý rok 7, menší kancionál v bílé kůži 1, psaný na celém archu i, psaný na čtvrt archu 1, r. 1688 darován kancionál 1, r. 1699 koupen kancionál IIolanův 1 za 2 zl.
Mimo kostel hlavní zpívali literáté Netoličtí též při kostele sv. Václava a sv. Jana Křt. tamtéž a měli nejspíše i zde své kancionály. By10 pal: r. 1689 literátů při hůru latinském 8, při kůru českém 55 (mimo to ještě někteří přespolní). Příjmy vycházely jim z příspěvků ročních, které však následkem zlých časů často odpuštěny jsou, dále z koled vánočních, z poplatků pohřebních, darů a pokut (ku př. za přechovávání