— 77 -‑

stihování. I zde zpívali cliorál s průvodem varhan; avšak i zde jako všude jinde byl volné a nenucené deklamaci na překážku, ač varlianíl: velmi obratně se akkomodoval. `le na překážku jest, bylo znáti zvláště v chorálech s většími neumami. — Velmi málo odstiilování bylo znáti také v přednesu 1'alestrinovy mše, krásného, velkého mesa di voce vůbec nebyla Přednášeno po většině mezza voce, i to něžné solové »benedictus«. ]lylot asi řediteli katedr. kůru, p. Molitorovi, posud nemožno secvičiti pěvecký sbor svůj dokonale a navykati je i starým mistrům slohu Palaestrinova. Přednes chorálných zpěvů sborů kostnických, jichž referent neposlouchal, byl dle obecného úsudku špatný.
Zbývá dodati něco o veřejných a soukromných schůzích spolkových. Bolestnou upomínkou počala prvá schůze členská.
Předseda Dr. Witt churav, t. místo-předseda prof Fr. Koenen mrtev, 2. Mettenleiter, věkem sešlý. Přikročilo se tedy především k volbě pi-edstavenstva. Akklamací zvolen byl za předsedu opět velmistr Witt, za I. místopředsedu Schmidt, kapelník při dómě monastýrském, a za 2. zástupce Rakouska, dr. Katschthaler ze Solno hradu. První místopředseda ujav slovo vele-čestně vzpomněl prve zemřelých mistrů Koenena a Kaima, za něž jakož i za ostatní i i členy sloužilo se dne 23. choralné rekviem. K oslavě těch dní nemálo sloužilo, co sdělil při večerní schůzi farář při dámu Brugier, jenž jako předseda místního komitétu získal si veliké zásluhy o zdar schůze. Vděčně vzpomněl toho, že staroslavná Kostnice bez rozdílu konfesse jednomyslně přičinila se o krásný, ba slavný zdar této schůze. Sdělil, že nejd. p. biskup z Rottenburku Dr. IIefele vyslal k schůzi svého světícího biskupa dra. von Reisera, což obzvláště radostné hnutí vzbudilo v celém shromáždění.
Po té slavil mnichovský farář A. Huhn sv. Otce Lva XIII. řečí, oratoricky v pravdě mistrnou, načež zapěli svatohavelští hymnu Lvovu na jubilejní oslavu velkého papeže Lva XIII., reka r.iodlitby, učenosti a pokoje, jak jej výtečný řečník vylíčil.
Následujícího dne (23.) konala se po slavné mši sv. (Dr. v. Reiser — missa jubilei solernnis) hlavní slavnostní schůze v koncilním sále. Sám nejdůst. p. biskup v. P.eiser ujal se nejprve slova, ujistiv caecilský spolek vřelých sympatií a uděliv přítomným požehnání z pinosti apoštolského srdce svého. `L ostatních řečí zajímava jest pro nás obzvláště řeč dra. Katschthalera, rektora bohoslov. semináře v Solnohradě. Na žádost Wittovu podal zprávu o stavu

reformy lcosteln. zpěvu v Rakousku. Zvláště pi•íznivě vyslovil se o reformě v Cechtch. P. Ambrože Kicnle v Kláštei•e emauzskérn nazval, hledě k chorálu »ein ganzes Programm«. Podal statistický přehled cyrillskýcli jednot a se zvláštní radostí podal zprávu též o jmenování prof. Foerstra kapelníkem pi-i dómě sv.-Vítském. `Lnalf jej již. Slyšel kdysi palaestrinskou mši u sv. Vojtěcha. I pravil o ní, že náležela k nejdo':onaleji provedeným, jež kdy slyše]. ]'roto se z jeho jmenování tolik upi-ímně radoval vyznav bez obalu: »Dies hat mich mit grosser Freude erfůllt, und zwar darum, weil ich den St.-Veitsdom in Prag fiir das schónste gothische Bauwerk in ganz Europa halte.*) Es hat nun dieser herrliche gothísche llom auch seine entsprechende Musil: erhalten. Von nun an wird in der Dornkirche zu Prag Nvieder die echte musica sacra aufgefůhrt und wetteifert mit den Steinen, au denen die Kirche aufgebaut ist, und mit den alten Gemllden, welche diese Kirche zieren zum Lobe Gottes und zum Heile unsterblicher Seelen.« Jak vzácná i krásná to pochvala zavzněla tu tentokráte z Kostňice z úst nestranných a povolaných o Čechách ! Velmi pochvalně zmínil se řečník též o Slovincích v Krajině, ve Štýrsku i horutansku. Slyšelt sám kdysi (ve Veldenu v Doleitsku) litanie, při nichž kněží u oltáře zpívali trojhlasně a sbor lidu odpovídal jednohlasně. Něco takového prý ještě nikdy neslyšel. — Pomlčíme o ostatku řeči; obsahttjef tolik pozoruhodného, že stojí celá za pi-ečtení a uvážení. Odkazujeme proto k Wittovým listům, kdež bude zajisté celá podána.**) Chybně a neúpině podaly ji »Konstanzer Nachrichten« v č. zob.
Na honec sluší vytknouti ještě jednu okolnost, jež dodala celé slavnosti vznešeného lesku a významu. Též JJ. velkovévodské Výsosti s rodinou a družinou přiúčastnili se slavnosti. Vytrvali při legendě sv. Caecilie až do konce; rovněž tal: následujícího dne při všecli odpoledních zpěvích v dómě (motet a písní) jakož i při výtečné duchovní řeči o reformě, již mezi nimi konal opět lcanovn. a farář mnichovský Huhn. A tak velice zalíbily se JJ. Vysostem ty přednášky, že si pozvali ty milé pěvce svatohavelské i na blízké letití sídlo své do zámku na ostrově Meinavském. Rychle najal se tedy parník a na 400 účastníků vyjelo s pěvci na krásnou výspu z Bodamského do Ueberlingského jezera. Když pěvci švý‑
Ipsissima verba.
**) Stalo se již v čč. 9. a to. Flieg. P,13tter f, kathl. Kchm.