yz —

ten nánl poskytují i tehdejší společnosti literátů,
tlécl svůj hlavní, totiž pěstování zpěvu církevního, vykonávaly jednoty literácké i dále a sice nejvíce jazykem českým. Ovšem byla působnost jich částečně nyní obmezena hlavně tím, že při nedělních a svátečnícli službách božích téměř naskrz zavedena jest místo dosavadních zpěvů hudba instrumentální, tak že funkce literátť; nyní hlavně z,iležela ve zpívání písní církevních přede mší a po msi, před kázáním, při slavnostních průvodech, jmenovitě pak při pohřbech ve zpívání písní pohřebních a předřík ívání modliteb. K tomu potřebovali ovšem též kancionálů a jiných zpěvních knih, nyní většinou tištěných73); staročeských kancionálů, které více méně zapáchati se zdály husitismen, užívati nesměli. Zníuno
preseniirovati, Co se dotýče musiky, v tom se ne-chlubíc, s bolí pomucí na rozličná instrumenta jako na housle, hráče, violu, puwuu, varhany etc, kumšt svůj zastati mulu, čchuž muje testintonia dotvrzují. Jestliže bych talwvéhu Ueneficium požiti mohl, pii tom také obstáti, vzácní- magistrát ve vší ponížené uctivusti šetrně žádám, ie mne místnou odpovědi spraviti sobě laskavě oblíbiti ráčí etc. (Dvorský, Paměti, str. 373.)
a) K. p. Kancionál z r, 1631, Ccský delcachurd neU l:ancionll na deset dilii ruz Ičlený (t642—176d),

jest, jak veškeré knihy české z doby před-bělohorské pocházející pronásledovány byly. Tomuto osudu neušly ani skvostné kancionály literácké; missionáři, za tím účelem po celé zemi rozesýlaní, přehlíželi bedlivě veškeré starší knihy zpěvní, ty pak, které obsahovaly písně nelcatolické, nezachovala ani skvostnost jich maleb, padly za oběti přepjatosti nábožcns!cé, byvše bud úpině zničeny nebo tak »zlcorri ovány«, že žel na to patřiti. Přece však podařilo se, a to — jak jsme dříve již udali — na mnohých místech staročes!cé tyto kancionály zachovati a přičítáme to právě literátům za velikou zásluhu, že se tak stalo a že nám mnohá vrácná památka staročeského umění zachována jest.	(Pokračování.)
Mat, Šteyra Kancionál, Jus. Buiana »Slavíček rajský., »ty'eská 1Iarianská muzika,, Adanta Mychny z Otradovic 7ind~icho-IIradeckélto (tišť, r. 1649) s melodiemi, které Michna »co nejsprustněji na čtyry hlasy a některé na pět hlasů skuntpouoval, tak aby ne-tulilo v vzáctných měsiech od dobrých muzikautůc, ale také v nejsprostčjštch městečkách od sprostných kantorův zpívati a ulívati se mohly.- Druhá sbírka Michnových písni vyšla r. 166E ,Svaturoční muzika«; mimo to Midnta písně výroční opatřil průvodem jednoho, dvou i pěti nástroj «. — Nejdůležitější pak jest kanciunál Václava Karla Holana Rovenskéhu »Kaple královská zpěvní a musikálni« (v Praze 1693).

Přílohy hudební.

Hruhkova »Diissa ehoralis« up. r8 jest harmunisuvaný chorál gregurianský z ,Missa in feriis Adventus et Quadragesimae,<, Gloria ze mše »in Festis Simplicihus,- a prvu( »Credo« z Ordinarium Missac. Skladba jest tah uspořádána, že chorál stiídá se s větami ghlasně zpracuvan4mi. ZasluužiIý a osvědčený skladatel napsal mši tuto vlastně pro gymnasisty, jež zpěvu vyučuje, se zvláštním zietelem, aby věty chorálnE od veškeri•ch žáků gymnasiáluich zpívány byly. Za tou příčinou vybral si z Ordinarium Dlissae chorály nejlehčí. Čeho s gymnasisty dociliti se snažil, lze na každé osadě duclělati se, Včty chorální po čase bude zpicati osada celá. Skladba jest vesměs talc jednoduchá, že mši lehčí si slastně jíž ani nelze mysliti. Pii všemožné jednoduchosti se však dobře poslouchá. Autografovaně hlasy má na skladé v Mladé Boleslavi skladatel sám, u něhož po S kr, se proclávají,
Hruškova Xíssa in hovorem Set. Laureutii", v minulém čísle zakončená, zradila se v Krkonoších na Sněžce. Zaslav mi jí vánočním dárkem píše velelaskav~ skladatel v listu pi'átelsként o vzniku Icjínt, jak následuje: »Byli ,jsme v červenci roku předlonského výletem v Krkonoších na Sněžce, V kapli sv. Vavřince, na temeni nejcyšš(ho vrchu milené

vlasti České croucuč se pomodliv, pojal jsem myšlénku napsati a zasvětiti tomuto světci skladbu mešní. Navrátiv se, s chutí pustil jsem se clo práce njelikož Kosmouosští jii diívc mč žádali, abych jim něco složil, cu by poměriun a pěveckým silám jejich od-povídalo, měl jsem zi'etel k žádosti jejich a tak po-vstala velice snaduá a zárovei rázem slavnostním nesoucí se skladba«. Vyprýštila se tedy z křišiálového zřídla nadšení umělcova a veškerým krajaninn Cyrillským zůstane dvojnásobně milou památkou upřímného srdce českého. V partitui'e Uud'tež opraveny chyby tiskové, a sice: Str. r., řádka I., takt 5., Sopran v posleclní čtvrti: e (misto c); — str. z., iádka 8., [akt q,, čtvrt ¢.: Cis e (místu e eiS); — str, 3., řádka 2. takt i,, čtvrt 3,, Bass: (místo h); — str, 6., ř. 6., t, ¢., čtvrt i. a z,, Tenor: c (místo rd); --str, io., ř, ¢., t. 5., čtvrt t, a 2., v Bassu schází d; — str, i¢., ř, G., t. z., čtvrt 4., Plass. h (místu (1); — str, 15., i. 3., t. r.: ed (místo ghl; — str, 20„ i•. 7., C. 6.: D (místo h); — str, 21„ i, T,, t. S,, čtvrt 3„ Alt: e dlužno spojiti ligaturou s první čtvrtí taktu následujíciho.
Hlafiy dá redaktor tisknouti, iádá však vcškerč Cyrillisty, aby lconcčnč upustilo se od n u d n é h o o p i s o v á u í. Jinak nebytu by lze hlasy na dále vydávati,	Redaktor.

U B S A II : 0 ítpaclku hudby posvátné a ukázky chrámů ueditstojných skladeb. (Pukra ováni.) — II[. Působení sborů literácictkh v kostele, v iivutč společenském, v umění hudebním a výtvarném, (Po-kračováni.) — Piilohy hudební.	_
~— S hudební přílohou číslo 9.

Nákladem vydavatelovým. — Knihtiskárna Politiky v Praze.