sbor literátů ke kostelu trinitárskému); na Novém Městě u sv. Jindřicha, sv. Petra, sv. Stěpána 65), u sv. Michala a u sv. Voj - těchaó6); t1a Malé Straně u sv. Mikuláše.
V polovici 17- století, více pak ještě později, když delším trváním míru i poměry veřejné se opět rovnati počaly, povstávaly společnosti literátů i v ostatních městech k novému životu, tak na př, v Poličce, kdež kůr literácký r. 1653 obnoven a artikule, sepsané od Jana Mladšího Felisa primatora jakožto předního staršího, od arcibiskupa Arnošta z Harrachu schváleny a potvrzeny byly 67); dále v ~5adsce hR), Zebráce, českém Brodě, Slaném a jinde, tak že ku konci 17, stoleti počet sborů literáckých opět velice vzrostl.
Nebyly to však již více společnosti mužů učených jako dříve, přijetí za člena nebylo již tak obmezeno; každý, kdo se zavázal, že při zpěvu v kostele účinkovati a určitý přispěvek odváděti chce, byl přijat, ano později přijímány za členy i ženské a každý, třeba ani čísti ani zpívati neuměl, pakli jen příspěvek místo toho platil6ó), Podrževše svúj bývalý způsob cechovní, podřízeny j sou nyní kůry literácké ve všem místním správcům duchovním jakožto iuspeletorům a kromě zpívání v chrámích a při pohřbech a processích uloženo jim někde zvlášt, aby jistá místa poutnická navštěvovaly, aby několikráte do roka k zpovědi cllodily a pod. Ano na některých místech připojily se k stávajícím nebo tvořícím se tehdáž bratrstvům duchovním 70) a dte jich
15) I zde byl kúr český a latinský; nápis na hrobce: +,Leta Páně 1736 sl. magistrát ráčil tuto kryptu propůjčiti kůru literáckému českému na věčné a budoucí časy.a
as) Po zrušení kostela sv. Michala připojen kůr literácký nařízením magistrátu Pražského ze dne 7 prosince 1 784 k literátům u sv, Vojtěcha. Viz: »Manuale čili kniha oučtů literátu chrámu Páně sv, Vojtěcha Většího z r. 1779 (nyní v c. k. místodriitelském archivu), též n5pecitikací příjmů lit. u sv. Michala v Opatovicich z r, 1754k (tamtéž). Inventář literátů
u sv. Vojtěcha vykazuje velké gradualy 3, čtvrtarchové kancionály 2, kancionál Capella Regia (IIolanův) i.
s') Schriften d, máhr. Ges. XIL, tq.
se) Lumír VIf, (1551), 138- — Dvorský, Pa-měti 361.
s") V stanovách lit, kůru v Poličce z roku 1653 jmenují se ti členové, kteří nemohou s kůrem, co ná-Ieíitého jest, zastávati ,členové pod ochranou zůstávající-; kdo zpívati nemohl, +,musil místo hlasu svého,, každoročně libru vosku dávati,
Tak na př, spojil se kůr literácký v Lebráce s bratrstvem sv. Barbory, v Brodě Něm, s brat. Božího Těla, v Poděbradech s brat. sv. Kříie, v Poličce s brat, sv. Josefa` v Polné s brat, sv. Slcapulíře,
v Bílině s Urat, ruzencovým, v Nových Benátkách s brat, sv, Anny v Přešticích s bratrstvem sv. Bar-bory a bolestné panny Marie a j. (Památky X., 727.$)

příkladu přijaly mezi své povinnosti i mnohé v~ ko-iy pobožuůstk ířslcé a pověrečné, na pi-. pouti, posty, nošení amuletů, dávání na mše zi živé i mrtvé, pálení světla za mrtvé a j. členů a příznivců měla nyní bratrstva literácká mno'.iem více než dříve, ta]<: že v některých městech počet jich i kolik set přesahoval. Příspěvky a častými odkazy vzrostlo jmění jejich tou měrou, že někde značnými kapitály vládly7t).
Spojení literátů se školou trvalo i nyní stále, ač ne v té míře a v tom způsobu jako v dobách dřívějších, čehož hlavní příčinou ovšem bylo změněné zřízení škol, které již neměly inspektorů světských, od obce volených, nýbrž co jediného a hlavního správce a dohližitele vždy jen místního duchovního, kterýž byl zároveň též inspektorem sboru literác'cého. Za příčinou nedostatečného opatření učitelů, kterým jediný úřad učitelský k výživě postačiti ne-mohl, byli tito nuceni vedle] 31 příjmy vy-hledávati a že to bylo řizení hudby na kůru kostelním a spojené s tím příjmy, jest věc přirozená. Byl tedy obyčejně kantor školní, v mnohých místech nyní jediný učitel, kterýž k výpomoci často jen »pomocníky« brával, zárovei': též rektorem kůru kostelního i rektorem kůru l.iteráckého, měl-li ovšem dostatečné vědomosti hudební. Zpěv a liudba byly i nyní na veškerých školách s pilností pěstovány často na úkor vyučování literního, tak že školství české, které během války třicítileté velice bylo kleslo, ani pozděj i pozdvihnouti se nemohlo. Hlavní podmínkou přijetí za učitele byla znalost hudby, na ostatní se mnoho nedbalo; vy-učování školní pozůstávalo z valné části ve cvíčení hudebním a trpělo též častým při-sluhováním arpěve,n žáků při rozličných obřadech kostelních. Hudba zkvétala, škola a všeobecná vzdělanost klesla	Obraz
71) Z jmění svého platili literáté také daň a sice, jak v knize literátů MI.-Boleslavských čteme, +, Verm genssteuera a do r, 1743 téi ++T irkensteueru. Nejbohatší kůry liierácké byly v Bílině, Hradci Král., Jaroměři, Lounech, Mýtě Vys., Plzni, Sobotce, Kouřinti a Velvarech; viz: Seznam ku konci,
'Z) C. Burney (Musik. Reisen) praví, ie nenalezl v Čechách ani školy vesnické, kde by se hudbě ne-vyučovalo. — Jak vyhlížela žádost za místo učitelské, toho násl. příklad: Roku 16S9 iádal Vít Václav Janda Klatovský, rektor kuru a školy v Zebráce, za uděleni místa liantorského v Rakovníce; i psal: Dustanouce toho jistou zprávu, že by v kr, městě Rakovníce officiala školního aneb kantora potřebovati ráčili, míníce já od sv. Havla z m°sta Zebráka do služby jinam se odebrati, kdybych pak věděl dle specifikací vyneseného stipendium služby ročně v městě Rakovníce, ie bych obstáti mohl, mínil bych, pokudž již místo vacans zaopatřené není, k Vašim Dlilostem do Tužby kantorské (ačkoli taky varhaník jsem) se uctivě