-54

šovský do rady městské a pronesl některé stížnosti, za jichž opatření radu žádal, mezi jiným, že »při kůru literáckém českém žádného stálého kantora a správce není, na velkém kázaní toliko že se vždycky jedna písnička zpívá a protož aby nějaký kancionál spraven byl, aby tak všecko v církvi řádně se vedlo; gradual český, poněvadž velmi skrovný jest a žádných postních introitův a officií v něm není, aby čistý, velký pergamentový spraven byl.« Na to dána jemu odpověd, že »o kůr literácký český, zpívání před kázaním slova božího, ano i gradual nový, též i instrument (positiv) jisté nařízení učiněno bude«51). Však již pět let před tím, r. totiž 1578, bylo ve shromáždění rady a obce s hváleno, by se pro slávu boží, zvelebení pobožnosti a pro čest města i hradu J. M. císařové český gradual na pergameně psáti dal; k opatření nákladu nařízena jest dobrovolná sbírka a ustanoveni jsou sběratelé : Václav Lhotský a Adam Levhartický z Levhartic ze starších kůru literáckého, Matouš Městecký a Václav Sobota a jiní ze starších obce. Provedení tohoto usnešení nejspíše se pro-táhlo, až následkem stížnosti prvé dotčené uskutečněno a český gradual, velký to zpěvník na papíře s mnohými obrazy a podobiznami, zhotoven byl, obsahující staročeské zpěvy adventní »Rorate«. Zároveti povstaly však ještě dvě skvostnější knihy pergamenové, které bez odporu můžeme nazvati nejpřednější památkou staročeského umění v Hradci Králové a pravým pokladem chrámu sv. Ducha tamtéž. První z nich obsahuje tytéž zpěvy adventní, druhá pak

51) Švenda, Obraz IV,, 87,

české zpěvy na svátky celého roku. Psalo a malovalo se na nich od r. 1585 dobře až do r. 1604. Malířem byl Matouš Radouš, rodič a konšel Chrudimský, skladatelem zpěvů Jiří Rychnovský, ředitel kůru Chrudimslťéllo, též konšel tamtéž; písařem byl až do roku IJ99 Matěj Litoměřický, písař radní a konšel Hradecký, jehožto vdově: Anně ješté r. 1602 dne 17. ledna od zná-mého Václava Plácela z Elbinku a Jana Duchoslava, j akožto starších kůru literáckého, od psaní a notování gradualu jejího manžela placeno bylo. Bratrstvo literátů v Hradci Králové mělo sice hojné nadáti, úroky, pole a louky, ale nebylo by přece mohlo na taková skvostná díla náklad vésti, kdyby obyvatelstvo ostatní nebylo k tomu přispívalo''').
V Chrudimi a sice na kruchtě literácké chovají se dva krásné kancionály a sice jeden latinský, pocházející asi z r. 1530 a obsahujíci antifo.ly a jiné písně k výročním slavnostem, jehoř užívali literáti pořádku latinského při děkanském chrámu, druhý český o něco mladší se zpěvy rorátními, jehož užívali literáti bratrstva českého při dolním farním chrámu sv. Kateřiny, oba zdobené krásnými obrazy a iniciálkami, zlatem a jinými pestrými barvami bohatě okrášlenými. Výlohy za tyto skvostné knihy zapraveny dílem z důchodů bratrstev literáckých, dílem z příspěvků od některých sousedů Chrudimských, na př. Petra Svěchina z Paumberku k tomu účelu poskyt‑
IlutyCh 53).
sz) Kancionály Kr.-Hradecké koupila obec městská, když po zrušení sboru literáckého prodávány byly, aby je městu zachovala. Popsání jich viz v Památkách II., 180.
") Viz čl. RyUičkův v Časop. L. Mus. 22, str. 4r5.

Obecná Jednota Cyrillská.
Čechy. Areidieeése Pražská.

Plzeá. (Jednota Cyrillská). 0 svátku Nanebevstoupení Páně přednesla jednota Cyrillská řízením neunavného ředitele, Adolfa Benýška, čtverhlasnou mešní skladbu »Salve ReginaK od Fr. `Vitta s velikým úspěchem. Sbor čítal na sto hlasů, Introit, Graduale, Offertorium a Communio zpívány jsou chorálně. Časopisectvo plzeňské vyslovilo se o velkolepé produkci velmi pochvalně.
RadlliCC. (Jednota Cyrillská). Farní jednota Cyrillská jako odvětví .Obecné jednoty Cyrillské« jest výnosem sl, c. k. místodriitelství ze dne 22. ledna t, r., č. 1218, jakoi i rejd, kn, arciU, konsistoří ze

dne 3. června, č, 4802, schválena. Dříve neili toto schválení světské a duchovní vrchnosti vyřízeno bylo, počali jsme pracovati a to počátkem roku církevního se školní mládeií, abychom si vychovali potřebné hlasy k dalšímu působení. Koupil jsem několik výtisků kancionálů sv-Janských, z nichž nacvičeno 15 pisní k různým dobám roku církevního. IIlavuí zásluhu o pěstováni zpěvu měl p. učitel Ant. Hatina. Od-chodem jeho do Blovic utrpěla jednota citelnou ztrátu a jest nám přemáhati nemalé překážky, které práci započatou nemálo znesnadimjí.	Kašpar ILI.
kaplan.