-46‑

zakrývaly, ale aby molil každý slovům rozuměti, odvolávaje se s kardinálem Vitellozzim k »i m p r o p e r i i m« Palestrinovým, kdež prý tomuto požadavku jest vyhověno. Proti tomu namítali řečení členové kapelly papežské, že prý se taková skladba hodí sice k menším stručnějším větám, ne pak

k delším, poněvadž to zpěváky velice unavuje. Konečně zůstalo na tem, vyzvati Palestrinu, aby napsal mši, při níž by všech těchto požadavků náležitě bylo šetřeno. Ne-snadný to úkol: na péře Palestrinově visel osud veškeré církevní hudby, ale též veškerá
jeho sláva !	(Pokračování,)

Obecná Jednota Cyrillská.
Čechy.
Diecése Královéhradecká.

IIabry. (Cyrillská jednota.) Spinomocněn dp, farářem podávám Vašnosti následující zprávu o činnosti našeho spolku. Spolek náš »Farní Jednota Cyrillská v Habrech» jest úpině uskutečněn a zaslal stanovy ke schválení dne 27. února b. r,; dne 20, února pro-vedl veškeré volby spolkové a ustálil svůj domác[ iád. Výsledek voleti jest následující: za protektora spolku zvolen dp, farář P. A. Herout, za otce spolku nejstarší člen p. Josef Reiter, soused v Habrech, předsedou p. V. Holub, do výboru pp. Josef Láska, Josef IIladký, Ant. Novák, Frant, Štěpař, Jednatelem spolku jest P. Jos, Koiíuek a cvičitelem zpěvu p. Jan Kluh, iídící učitel a ředitel kůru. Spolek čítá nyní 3o členů činných, kteří určitě a pilně cvičení se súéastúují. — Chci Vašnosti hlavně tímto zárovefi oznámiti slavnost svěcení nové sochy P. Marie Lurd~ké v chrámu Páně našem, kdei náš spolek se vyznamenal. V neděli dne 6. t, m- světili jsme sochu P. Marie Lurdské, p~ed svěcením zapěla naše pěvecká škola, sestávající z dívek školních v počtu 20, »Ave Maria» od Mozarta s průvodem varhan, pak následovalo svěcení — po obřadě piednesl spolek piseii Marianskou »Slavná« z litanií Vašnostiných bez průvodu p l n ě j e d n o h 1 a s n ě, ale piesně a určitě. Odpoledne byly litanie Lauretanskč bez varhan zpívány stiídavě s p. farářem uoltáře; veškeré antifony, odpovědi a písně marianské byly p~esně dle Vašnostiných litanií předneseny, spolek slavil první svůj triumf a došel u obecenstva uznání. Při té piíležitosti musím se zmíniů téi o horlivosti našeho p, faráře, kterýž sochu tu v ceně 200 zl. a íipravu u;táte ioo zl, sbírkou zařídil, a pii slavnosti vzletnou ieěí a kazbou na obecenstvo tento den tak působil, že mistnosti chrámové nestačily a ten den u nás byl liodem Boiim, —Jelikož časopis »Cyrill» nyní u nás koluje, iádal bych Vašnosti, byste dobrotivě zprávy našeho spolku v něm uveřejnil. Dnes byl zde vdp, děkan z Něm. Brodu podívati se na sochu, a tu jsme mnoho mluvili o spolku a o jeho zařízení,
Jan Iiluh,
řídící učitel.
Lanby. (Jednota Cyrillská.) Od posledního dopisu »Cyrillu« zaslaného mnoho času uplynulo, mnoho se piihodilo u nás dobrého i zlého, ba posledního

nepoměrně více. Zima lonského roku se blíiila, nejpříhodnější čas k cvičení nastal a jednoty iádné! Tu beze všech již okolků sestoupili jsme se my učitelé s panem kn. důchodn{m co patron. komisařemn v za-řizující komitét a usnešeno svolati veškeré hudební síly z celé kolátory. I započato hned se cvičením přihlásivších se hudebníků. Cvičeni dálo se dvakráte v týdnu a všichni páni učitelé se ho účastnili. Abych nemusel noty na školní tabuli psáti, usneseno puiiditi školy zpěvu ze mzdy, kteráž by účinkujícfm hudebníkům z nejbližšího pohřbu připadla, coi se i stalo. Pěvci scházeli se pravidelně a to i ze vzdálenějších míst přifařených, jesti sám Laniov osada malá. Často nedbáno ani nejhorší nepohody. Avšak čím více záliba naše v krásném uměn{ zpěvném rostla, tím více útriků a protivenství jsme snášeti museli. Odpor nás neodstrašil, ba nyní s tím větším úsilím konala se cvičeni a páska hudebního přátelství stávala se mezi námi vždy pevnější. Ku předu nutila účinkujfcí zvsáště touha v kostele si jii zazpívati. Co tu bylo radosti, když jsme poprvé s něčím menším vystoupili. Vedle chvály bylo ovšem i dosti hany — jako všude, Znenáhla pokročili jsme tak daleko, ie se na kůru zpívalys kladby jen liturgické a to od Witta, Stehle, Foerstra, Schallera, Nešvery, Sychry a j. Za největší přítelkyni naši považujeme J. 0, paní kněžnu, patronku kostela. Kdyi jsem nastoupil zdejší místo, bylo mi hned p. patr, komisařem sděleno, že pant kněžna si přeje krásný zpěv v kostele míti. I přede mnou vyslovila toto přán[, coi byla ovšem »voda na můj mlýn». Rozličné překážky zdriovaly nás od zaclání stanov ku potvrzeni. Když se však poměry nechtěly změniti, odhodlali jsme se k formálnímu zřízení jednoty a sta-novy zadány k zeměpanskému schváleni. Osmělili jsme se požádati J. 0. paní kněina za laskavou ochranu. Brzy nám bylo prostřednictvím pana kníi. důchodního sděleno, že J. 0. »mileráda protektorát jednoty přijímáa, coi jsme ovšem všichni s nadšením vyslechli. Když byly stanovy polit, úřadem schváleny, zaslal jsem je veledůst, konsistoři k církevnímu schválení. Konečně na den 6, března svolána valná hromada. Sešlo se nás na zo. Mezi přítomnými byl i P. kniž, důchodu( a váiený občan a majitel lomů p. J.