— 85 —

Oti'ertorium: „Quein vidistis o pastores”.
li llP,tJ )'0,			SlOŽIl ~TOSCf ,SChnabel.	

							

				

Alt solo.
I I
díle začne mezi]n-a :
			t‑	

Páté exercicie cyrillské.
(Pokračování.)

Po verši braduálním následuje fllleluja, zvláštní to způsob či druh responsoria podobného tvaru s Graduálem. Skládá se z hebrejského slova Alleluja, k němuž při-pojuje se dlouhý nápěv beze slov,phiý jásotu, jubilus, jubilatio,neumazvaný a z versiklu bohatě komponovaného.
Slovem A 11 e l u j a vyjadřuje církev vrchol a souhrn blažené radosti své. Vlastní dobou zpívaného Alleluja jest radostná slavnost vzkříšení Páně, utěšená doba velkonoční, padesát dní trvající, v níž Církev, jako druhdy učenníci v Galilei, těší se z pří

tomnosti ženicha nebeského. Tajemná pa-desátka symbolisuj e nám blaženou věčnost, v níž milostivému Vykupiteli svému s jásotem a bez konce prozpěvovati budeme sladké Alleluja. Pro uvedený význam symbolický protkána jest liturgie v době velkonoční tak hojně veselými Alleluja, jimiž jako lesklými drahokamy posety jsou veškeré částky officia.
K Alleluja přidaný jubilus jest písní beze slov. Srdci rozradostněnému nedostává se slov a proto ústa slavičím zpěvem pře-tékají. Když srdce největším jásotem oplývá,