katolicko n	posvá,t11011
Cyrillské.
1886, Ročník gIII,	Číslo 11.
O úpadku hudby posvátné
a ukázky chrámu nedůstojnych skladeb.
Promluvil o exerciciích cyrillslcých Jau Ev. 7eliulca.

1'očátcl: veškeré hudby nalézáme ve zpěvích prv\`ch křestanů. Těmito slovy počínají déjiny hudební všech národů. Pročítáme-li hudební události národa českého a stopujeme-li zárovei činnost hudebních našich praotcii, přicházíme k poznání této vyslovené zásady způsobem, který vzbuzuje úžas, a jsme nutkáni skloniti šíji svou před ne-vyzpytatelnou mocí Všehomíra, která andělské zpěvy vloí".i1a v ústa pozemčanů, jichž srdce dojato, dospívalo ku poznání oné pravdy, která po všecky věky osudy veškerenstva řídí.
Nadšení, které vyprýštilo z poznání velebnosti božské, vytvořilo dílo, které mělo býti vzorem věkům veškerým, tak jako když nejvyšší božská moudrost lidstvu se-slala božskou lásku co vzor pokory a lásky zosobněné v božském Vykupiteli člověčenstva.
Když kroky svatých apoštolů slovanských vedeny v naše žírné luhy české, když zdárné símě svatého evangelia v srdcích praotců našich klíčiti počalo, vštěpovány byly zpěvným srdcím synů českých ony zpěvy, které z nábožného nadšení a lásky Ic nejvyššímu Tvůrci se byly zrodily a půda těchto srdcí, vrozenou hudebností připravena, přijala hudební símě toto a počala vydávati zdárné plody, určené k oběti, ke cti Nejvyššího.
Český zpěv a vrozená hudebnost česká nalezla v bohatém zdroji zpěvu sv. Řehoře Velikého potravy hojné. Co na zákl a d ě

zpěvu toho vzniklo, mělo veliký vliv na zušlechtění zpěvné mysli české v každém ohledu. Neumorní pracovníci na roli Páně
Zvonař, K. Konrád, J. Pachta a mnozí historikové podali o tom svědectví nezvratná. Prvnější badatel v oboru české písně posvátné i národní poznamenal ku své české mešní skladbě, ze staročeských chorálů upravené a na památku Blahověstů slovanských sv. Cyrilla a Methoda r. 1857 vy-dané,') následující slova na uváženou : »N e-jen co do kostelnílio ducha, nýbrž i co do umění stojí nové kostelní zpěvy za starými. Má-li to lépe býti, musíme na to mysliti, j ak bychom alespop ty nejvýtečnější staré zpěvy zase do kostela uvedli, aby duch náš, posily v nich naleznuv, k vyvádění podobných se uzpůsobil a srdce i mysl naše z nich kořistiti mohly. Jinou cestou se ztěžka dobré kostelní hudby doděláme. Kéž by pomocí Boží kostelní zpěv náš pod ochranou sv. blahověstů Cyrilla a Methoda zase vznikl a tam dospěl, na kterém stupni si jej křestan a umělec přeje!« Český umělec Leop. Zvonař cítil tedy již o celé čtvrtstoletí před námi, jak nedůstojná jest hudba, která se ve chrámě trpí. —
Církev katolická soustředila ve chrámě

*) V Praze u Hoffmanna,