— 78 —

Také všickni literáti a spolubratří k volenejtn starším všelijakou poslušnost a uctivost chovati mají.
A jestli by kdy mezi mladšími jaké nevole vzešly, mají se o to k literátům, kteiíi by toho roku za starší voleni byli, utíkati a na ně vznášeti, což by toho tak bylo vyslyšíce obě strany v přítomnosti pana děkana aneb jak se jim viděti bude, spravedlnosti je aby podělovali a spokojovali, tak aby mezi nimi práva k napravování a přetrhování potřebí nebylo,
6.	Kteříi by tak koliv kaidého roku z prostředku pánův literátův za starší voleni byli, ti též povinni budou, kůr v chrámu Páně náleiitě řiditi, věci kostelní s pilností opatrovati, peníze gruntovní k kůru literátskému z gruntův i jinak náleiející bedlivě vy-upomínati, z nich na věci potřebné podle mírnosti v skromnosti vynakládati a z toho počet pořádný při obnovována jich kaidoročně celému počtu na poschváleni učiniti. A mladší páni literáti jim jakoito na ten čas představeným v kůru náleiitou šetrnosti povinni budou.
Každého roku, uloiíc sobě den jistej, starší volení spolubratřfm mladším aby skrze služebníka literátského znáti dali k sjití společnému v advent Páně a tyto artikule nařizené přijaté aby vůbec čteny byly a tak se připomínaly ; komuž by pak starší_ literáti poručili čísti, beze vší vejmluvy v tom se po-slušně zachovati má. A kdož by jsa od služebníka k tomu napomenut do schůze společní v advent nebo jindy, kdyi by toho potřeba ukazovala, nepřišel a pánům literátům starším se neopověděl, tehdy pokuty bude povinnen dáti mladší 2 gr, české a starší dvoj-násob. A jakoi někteří všeteční takové zpoury požívají, že jsouce po druhé i po třetí do společnosti obsýláni z oumysla se stavěti nechtějí a tak znamení neposlušnosti na sobě pronášejí: Protož kdož by se koliv toho dopustil, po druhé i po třetí obeslán jsa do společnosti se postaviti , obzvláště nemaje toho slušné příčiny a obrany, obmeškával, takový každý z počtu spoluUratřt kůru literátského vyloučen a jmeno jeho z Catalogum vymazáno býti má. A potom více, byti se za něj kdo chtěl přimlouval, do společnosti přijat nebude.
Jedenkaždý z literátův o tom dobrou vědomost má, že se rok dělí na čtyry částky neb quartaly a v těch quartalich pořádní cechové všech řemesel suché dni mezi sebou bez odporu sbírají a takové peníze do pokladnice pro potřebu mnohou jednoho neb druhého cechu schovávají. My pak všickni majíce cech s anjeli nebeskými a služebníky Božími proto, nebo jako oni čistí duchové ustavičně patříce v tvář ve-Iebnosti Boií v nebesích chválí velikě jmeno jeho, tak i my v tomto smrtelném iivotě rádi chválíme Pána Boha našeho a jemu jakž umíme sloužíme, ovšem mezi sebou takové suché dni dávati a sbírati máme a takové peníze níi oznámené skládati, abychom na věci ty, kteréž ke cti a chvále Pánu Bohu našemit přináležejí, bud my neb naši náměstkové je vynakládali.
Protož podle jistého všech snešeni a jednou v roce,

jalo nahoře oznámeno, sjíti naše bejvá i budoucně bejvati má, při takovém sjíti jeden každý z nás suchých dní bude povinnen dáti za kaidý quartal 6 den. a tak za čtyry quartaly 3 gr. 3 den, Z tťch 3 gr. 3 den, od osoby jedné služebníku literátskému vyjíti má 8 den totii třetí peníz za sluiUu jeho. Při tom také kdyi hod vánoční přijde, služebník nás na koledu k literátům chodívá; protož jeho od sebe prázdného nepouštějte, aby podle své moinosti a vůle z lásky koledy jemu udělte,
q. Poněvadž jest všem známé, že hned po stvoření světa, jakž nejpřednější otec náš Adam z počátku smrti jest okusil, Pán Bůh ráčil dáti vnuknut[ a na-učení potomkům a budoucím, jak by člověk, stvoření Boží rozumné, pochováno býti měla a při tom prvním pohřbu vezmouce naučení tak aby se až do skonání světa pochovávali, i vědouce my všickni to a znajíce z písem svatých a jsouce sobě tím povinni, pro poctivost těl křestianských, kteříž v naději budoucího vzkiíšení očekávaji [později připsáno: a že byli chrámové ducha svatého] a zvláště my, kteříž jsme k tomuto církevnímu bratrství a tovařišstvu přistoupili, jeden každý podle povinnosti abychom mrtvé k hrobu provázeli, jakž na spoluoud náš církevní náleží. A kdyby pak kdo, jsouce s námi v jednotě naší církevního tovařišství, jsa napomenut skrze služebníka našeho ku pohřbu najíti se nedal a to svévolně, ten, když by z pokuty od služebníka upomínán byl, sedm peněz malých do pokladnice literátské bez odporu, nedadouce se často napomínati, aby dal a sloiil.
A komui by z našeho tovařišství bud manželka, syn neb dcera aneb některý přítel umřel, tehdy . hospodář neb hospodyně jsou povinni služebníku našemu o tom oznámiti a jemu, pokudi by toho užiti chtěli, aby literáty obešel a pohřeb jim oznámil, za práci jeho 4 gr, aneb coi by se komu vidělo nad to více dáti. A když by se prepuls zvonil k provázení těla mrtvého, aby se každý najíti dal pod pokutou vejš oznámenou. Kteříž pak z mladších literátův zpívati uměji, mohou s žáky před márami jíti a jim v zpěvu nápomocni býti, v tom se není zač styděti.
Sukno aneb příkrov na máry, kterými se mrtvý přikrejvá, to sluiebník, jakž by mu kdo o pohřbu nastávajícím oznámil, tomu kdoi by ho z literátův potřeboval dáti a vydati, aby se jím mrtvý přikryl, povinnen bude ; a potom týi sluiebník zase je z krchova vzíti, zmokloli by deštěm povysušíc, kdei náleží schovati má.
to. Kdož by tak koliv do společnosti a bratrstva kůru literátského přijat býti iádal, ten pro dokázání jakéž takéž vděčnosti k témuž kůru z lásky upřímné bud libru vosku aneb což by láska jeho usoudila od sebe odvésti povinnen bude bez vší odpornosti; a když to učiní tehdy do společnosti přijat býti a panu děkanovi poslušnost a uctivost k témuž kůru rukou dáním slíbiti má a tu potom jmeno jeho do knih k tornu obzvláště iřízených poznamenáno a zapsáno býti má,
(Pokračování.)

r–~
Výnos biskupský.
Giuseppe C211igari,
milostí Boží a svaté Apoštolské stolice biskup Paduánský, domácí prelát jeho
Svatosti Lva XIII. a assistent trůnu.
Za příčinou velkých zlořádů, které do kostelní poznenáhla se vplížily, vydala sv. četných kostelů italských v oboru hudby I kongregace ritů regulativ, panujícím pape-