_ 71

ta, že slovo »literát« tak záhy a po celých Čechách znamenalo tolik co zpěvák kostelní.
Poněvadž veškerá společnosti a bratrstva starší této doby měly již záhy své stanovy čili pravidla, jimiž se řídily, stalo se tak zajisté záhy i u literátů. Jakož pak v středo-věku všeliké zřízení společenské mělo na sobě způsob cechovní, byli i společnosti literátů tímtéž spůsobem cechovním zřízeny a stanovy či řády jejich podobaly se úpině stanovám, jaké při jinýcli bratrstvech uměleckých a řemeslnických toho času spatřujeme. Veškeré společnosti literátů měly účel tentýž — zvelebování služeb božích zpěvy nábožnými — a proto byly také i sta-novy všech společností těch co do podstaty stejuy a různily se jen v některých méně důležitých věcech, dle toho na př. byl-li sbor v městě neb místě katolickém neb utraeluistickém, byl-li latinský neb český a pod. Často se stávalo, žc při zakládání novýcli sborů literáckých tyto vypůjčovaly sobě artikule a pořádky od některého staršího sboru v sousedním městě stávajícího a sestavovaly dle nich pravidla k své potřebě, ktcréž potom bud radě městské neb vrchnosti své k schválení předkládaly. V časícli pozdějších vymohli sobě někteří sborové potvrzení svých pořádků při samé Milosti královské (na př. Budějovičtí r. 1615), ano někteří dosáhli zvláštních milostí i od samých papežů.
Clenové sború literáckých měli povinnost přicházeti pravidelně a včas, kdy znamení z\ onem poprvé dáno bylo, do kostela ke službám božím a usaditi se na místě každému vykázaném bud na kruchtě kostelní, nebo na kruchtě literácké, někde před oltářem,

kdež za dohlídky některého ze starších, l,'terý k tomu určen byl, od sluhy neb ně-kterého z mladších literátův knihy zpěvní vyloženy byly. K začínání zpěvu určen byl »kantor« neb i více jich střídavě, kteří vedle starších každoročně voleni byli a — jakž některé artikule praví — »hlasu hřmotnějšího« býti měli. Kantor literácký nebyl sice vždycky zároveů i kantorem školním, často se však kantor školní k úřadu tomu od literátů povolával, však to musil být ale dobrý znalec zpěvu a hudby. Povinností jeho bylo zpěv v kostele spravovati: »on má každý verš sám začíti a nezačínati prv nežli zvuk po předešlém verši potttichtle a dokud on následujícího verše první silaby nezačne, žádný jiný, leč by mu od něho se poručilo, nemá začínati; a jakž kantor počne, hned všicicni s ním hlas vydati znají, v zpívání na takt, jakž se říká, a na hlas kantora pozor míti mají a on na lid obecní, aby se netrhali, jedni dříve druzí později jdouce 2}). Při zpívání mají literáti náležitý, pobožný a vážný spůsob, starší i mladší zachovávati, myslí přítomnou, netoliko ústy ale i srdcem zpívati, z melodie obyčejné se nevytrhovati ; j menovitč zpíváno býti má jazykem českým pro vzdělání, aby i lid obyčejný se učil a spolu zpíval.« Kde sbor literátů rozdělen byl na latinský a český, měla každá část svého zvláštního kantora ; kantor sboru latinského musil ovšem vyznati se dobře i v latině, »aby snad skrze ne-znalost neb přenáhlení nějaké, neb jiným spůsobem sbor v posměch nepřišel.«
(Pukračuvání.)
z') Artikule sbor lit, v Starči ve Schiiften der máhr. Ges, XII. 5‑

Obecná Jednota Cyrillská.
Čechy.
Diecése Králové Hradecká,

HOfÍCe• yrillakuu feduolou se město naše bohu-žel ještě honositi nemůže; duufejmež ale, že se přání naše o její zavedení v Urzku uskutečni.
Zdejší sbor clurámový čítá: 5 sopránu, 6 altů, 2—3 tenory, 5 Uassu a dostatek dobrých instrumentalistů.
Půda pro přesnou hudbu chrámovou jest dostatečně připravena, iieb provozují se skladby, skorem po dva roky již, od cynikajícich mistrů, jako: Skulierský, \Vitt, Stehle, Greith, Křížkovský, Nešvera, Metteuleiter a t, d.
Jmenovitě to byly následující skladby:

S k u h e r s k ý: ,lrotctta«, »Missa ad unam vucém«, »Missa ad duas voces et orch.«
Vti i t t : »Missa in hon, S. Augustini«, »-Nlissa in lton. Sctae, Luciae s orchestrem«, »Missa in hon. 5. Francisci Xaverii«, »Te lleum« do C-moll s orchestrem a různé skladby jiné.
S t e h 1 e: »Missa Salve P.egina«, »Missa in hon. B, V. M. cle Lourdes« a vicero jíných motett.
G r e i t h: »Missa solemnis« et »Missa in hon. Seti. Joseph"«.
K ř í 1 k o v s k ý. »Te I)euma a »1Zequiem«.