— 69 —

O jednotlivých předpisecli liturgie nelze se tuto šíi-iti. Obecná ustanovení o vlastnostech chrámové hudby složena jsou hlavně v prvních dvou knihách biskupského ceremoniálu.
Kapitola 28. prvé knihy biskupskélo ceremoniálu obsahuje mnohá nařízení o hudbě kostelní. Nejnověji podrobena i tato kapitola revisi v kongregaci sv, obřadů a jest vtépodobě nejnovějším regulativem všeliké hudby chrámové.
Rozeznává pak trojí způsob chrámové hudby:
a. Cantus Gregorianus, chorál, jenž přede vším a nade vše ostatní jest zpěvem církve (cantus ecclesiasticus per (-xcellentiam).
(3. Cantus polypllonus, vocibus contrapunctandis ex cantu firmo quasi contextus, stará polyphonie, zbudovaná kontrapunkticky na základě chorálu.
y. Musica figurata cum vel sine organo, hudba figurální s varhanami neb bez varlian. Tato musica figurata není hudbou instrumentální; musíme tedy liudbou figurální rozuměti zpěv vícehlasný s motivy z chorálu nevybranými, nýbrž svobodně volenými, pak skladby s průvodem varhan. (S. I.)
Všecky tyto tři druhy jsou o p r á vněny v bolioslužbě, ale ne stejnou měrou: nejvíce práva má chorál greg o r i a n s k ý, jejž proto kongregace nazývá zpěvem církevním per excellentiam či vaz ÉSO~r~v.
Druhé místo zaujímá stará polyp h o n i e řádu Palestrinova a teprv na tř e-t í m m í s t ě se klade nová polyphonie s motivy volnými a skladby s průvodem varhan.
Chorál může rozléhati se chrámem p o všecky dny církevního roku; podobné přízni stejného rozsahu těší se stará polyphonie rázu Palestrinova s motivy cliorálními.
Jiné skladby a varhany jsou poněkud ob mezeny. S. 13. stanoví, aby při mši za zemřelé a ve všední dny adventu a postu užívalo se bud chorálu,lieb staré polyphonie, vylučuje však z toho var-hany a zpěv figurovaný.
Což hudbě instrumentální jest přístup do kostela snad zcela zamezen? Ne zcela, ale

velkou měrou. »Nec alia instrumenta musicalia praeter ipsum organum addantur nisi p r a e v i o consensu Episcopi.« (Ibid. S. II.)
Biskupsi;ého svolení jest třeba j e d n o-t 1 i v ě ku každé produkci nějaké skladby orkestrované. Patrno, že připuštění jiných instrumentů vedle varhan má býti řídkou výjimkou, nikdy však pravidlem.
~akou hudbu žádá tedy liturgie ? N e j p r v e chorá 1 gregorianský jakožto zpěv církve per excellentiam.
Vedle chorálu a spolu s ním stejným rozsahem žádá si liturgie p o l y p li o n i e kontrapunktické rázu Palestrinova na chorálu zbudované.
Konečně připouští i jiné vícehlasné s,cladby a hru varhan — však již obmezeně.
Konečně j a k o v ý j i m ku trpí sklad-by jinak důstojné s průvodem orchestru, jestliže biskup diecése ku každé jednotlivé produkci dá své svolení.
Které skladby hudební pokládá liturgie za n o r m á l n í? Jedině chorál a polyphonie kontrapunktickou s motivy z chorálu vzatými. Můře-liž skladba orkestrovaná kdy býti normou v liturgii? Nikdy.
Rozumíme-li normální skladbou takovou, jež by měla býti pravidlem pro všecky doby roku církevního, nebudeme moci ani skladby s průvodem varhan ani vokální skladby s motivy volnými prohlásiti za normální, protože liturgie dvéře jim zavírá v adventě, v postě a při relcviích.
To jest cílem všeliké reformy, aby za-vedeny byly do chrámu t ř i d r u h y z p ě v u č i li u d b y skrze liturgii autorisované.
O tom však, jakou cesto u máme se bráti k onomu cíli, zde se nemohu šířiti. Pokynutí dostane se vám odjinud zvlášL' v praktickýcll cvičbách. Nedomnívejž se nikdo, že myslím, s Palestrinou že by se horem pádem mělo lined všude začíti bez doby přechodní a bez položení náležitého základu, nebo že by se měl najednou zpívat jen chorál gregoriánský a vše jiné vyloučit. Jsem dalek všelikého přepínání a pravím, aby každý náležitou rozvahou se řídil neodvratně kráčeje za vytknutým cílem, aby vštípena byla do chrámů pro bohoslužbu opravdu hudba liturgická.