— 68 —

mu Páně, nikdy ale ne za majitelku. Hosti tomu, nešetřil-li zákona pohostinství, rázně opíraly se každou dobou církevní zákony, náležité mu vykazujíce meze, ano někdy i vyloučením vyhrožujíce. (Sněm Tridentský.) —
Ze hudba jest liturgii nyní potřebnou, ne-upírám. Vizme jen, jakou měrou dá se potřeba ona dokázati? Zodpovídejme několik otázek.
Snad liturgie bez hudby naprosto ob-státi by nemohla, musela by snad přestati?
Nikoli. Tou měrou liturgie hudby nepotřebuje, jakoby bez ní musela zahynouti.
liturgie mešní co do hlavních částek existovala již v dobách apoštolských. *)
Což pak hudba? Způsoby hudby nyni v chrámech užívané pocházejí všecky ve-směs z pozdějších století. Beze zpěvu vícehlasného, bez polyphonie obešla se liturgie po více než tisíc let, protože až do 12, neb 13. století polyphonie (Discantus, Triplum etc.) vůbec nebylo. (Riemann, Lexikon s. v. Kirchenmusik * *).
Po mnohá století odbývala se bohoslužba beze zvuku varhan, jichž as od sto-letí Io. teprve počalo se užívat (ač známy byly mnohem dříve) při bohoslužbě (Riemann, Lexikon s. v., Kraus, Real-Encyklop~die s. v. Orgel).
Snad konečně aspoti bez chorálu by liturgie zaniknouti musila? Pravdou jest, že již od nejstarších dob některé částky se zpívaly; ale jak? Jistě ne zcela tak, jak nyní se zpívá chorál. Podoba chorálu, který zde zpíváme, dána konečně teprve ku konci 16. a na počátku 17, stol, skrze Guidettiho (Directorium chori), skrze Medicejské a Liechtensteinslcé vydání Graduálu a Antiphonáře. ** *) Tuto n y n ě j š í p o-d o b u chorálu určila si liturgie skrze sv. stolici v Římě. (Rehoř XIII. Pavel V.)
jisté tedy obešla se liturgie po mnohá století bez chrámové hudby všech druhů, jakých se nyní v chrámu užívá. Nezdá se proto, že by bez hudby nyní mu-sela úpině zaniknouti, Tolilz na rozum dává úvaha dějepisná, což se i jinak do-tvrditi dá.
*) Kraus, Realencyklopaedie s, v. Liturgie (pag. 3o9 zweite Spalte).
**) Organum HukLaldovo v to, století. Hukbald zemiel asi r. 932.
"**) Giovanelli veranstalte auf Befehl Papst Pauls V. eiue neue revidirte Ausgabe des Graduale 1614-15, 2 I3áude). Riemann, Lexikon pag. 315. Siv. Haberl, Magister choralis edit. VI, pag. 63 (S, 19). Jak vypadal chorál pied Guiclonem Aretinským, aneb konečně před sv, Řehořem 2

Středem naší bohoslužby jest mše sv. a v této zas lzonselcrace způsob chleba a vína. Nikdo z nás nebude, tuším, tvrditi, že by se mše sv. beze zpěvu a hudby konati nemohla, nebo že by konsel;race při mši khé. vné, zpívané víc obsahovala než při mši Hlavní díl liturgie může tedy od-bývati se beze zpěvu i hudby.
Však přece liturgie hudbu do chrámu přijala! Přijala ovšem z důvodů vážných a rozumných, ale j en tak, a b y s e to s h odovalo s úkolem bohoslužby. lilcolem bohoslužby jest n e j p r v p o c t a b o ž í a pak vzděláni věřících. Jak by měl Bůh býti ctěn způsobem náležitým, může rozhodnouti jedině liturgie svými zákony; jí rovněž pří-sluší, aby ustanovila, jak by se měl lid veřejnou bohoslužbou vzdělávati.
Na jevu jest, že v chrámu zpěv a hudba zcela podřízeny jsou liturg i i a mohou před soudem děj i n i r o z-umu tehdy jen obstáti, jestliže venkoncem spravují se předpisy liturgickými. Hudba chrámová liturgie si nevšímající a proti liturgii se vzpírající jest v chrámu nestvůrou, nemá pravého života v sobě, jest urážením Boha, pohoršením věřícího lidu.
Tak i reforma bez liturgie není pra-žádnou reformou, jest planým ovocem na kmeni odumírajícím.
Jaleou hudbu chce míti liturgie v chrámě ? Kde projevila svou vůli, kde lze se toho dočíst i?
Podrobná nařízení uložila liturgie ve svých knihách, jakými jsou Directorium chori, Graduál, Antifonář; Nlissál, Rituál, Pontifikál.
Obecné pak zákony o chrámové hudbě vůbec složeny jsou v dekretecli kongregace sv. obřadů, zvláště pak v knize, jíž dán název »`Gaeremoniale `čpiscop.~)rum«.
Ty knihy kněz i chorregent musí stále v rukou míti, je pročítat, o jednotlivostech častěji meditovat. *) »Vos exemplaria graeca diurna versate manu, versate nocturna.«
Spojí-li se s vědomostmi liturgickými dostatečné vědomosti hudební a praktická rozšafnost, nelze pochybovati, že pravým způsobem reforma se začne, zdárně provede, pevně a trvanlivě se za-kotví.
*) Pékné meditace obsahuje malá kniha, jei vyšla r, x883 v Řezné: »Gereimtes und Ungereimtcs. Praeludien und Kadenzen aus dem Nachlasse des Organisten Erwin Stillbach. llerausgegeben vou Karl M. Samberger. Kéž by stala se knížka ta podnětem některému vzdělanému chorregentovi nebo varhaníkovi u nás, aby po čase tiskem vy-dal meditace o rpěva chr! »)vém stejným duchem oživené.