— 54 —

stavující vnitřek děkanského chrámu v perspektivě, před oltářem sbor literátů od nejmladších až do šedivých kmetů, kteří vesměs ve tmavých pláštích s bílými límci před pulpity stojíce zpívají, s původním nadpisem : »In effigiem amplissimi chori Prachaticensis. Anno Domini 1604.«)
Znamenitý kůr literácký nalezal se také v Mladé Boleslavi. »Kniha literátská v městě Boleslava Mladého nad jizerou,« která se posud zde chová, obsahuje mimo jiné zápisky též stanovy r. 1565 sepsané od Martina Kašperského z Rájové a Víta Policena kantora. Páni Krajířové bývali zvláštními příznivci hůru tamního, jichžto pomocí zjednán krásný kancionál český, o němž se ještě zmíníme. Také latinský kůr literácký zde se nalezal.
Latinský i český kůr literácký byl též v Českém Brodě, jehož stanovy i dva pěkné kancionály se zachovaly. Mezi členy jeho byli nejvzácnější obyvatelé města na př. Matěj Brodský z Věčína, později rychtái• (j 1590), potom jan Brodský, oba správcové kůru tamního; r. 1593 byli staršími : David z Kočic a Vostrova, M. Jan z Outerého, jan Kříž a jan Aglasyn bakalář.2)
V C h r u d i m i býval kůr literátů latinských při městském chrámu P. Marie, literátů českých pak při chrámu sv. Kateřiny na předměstí dolním. O krásných kancionálech chrudimských, z nichž latinský po-chází z r. 1530, promluvíme později. Cleny sborů literáckých jmenují se mnozí vzácní a učení mužové a měštané Chrudimští, mezi nimi přední humanisté, básníci a hudebníci jakub Codicillus z Tulechova a Jiřík Rychnovský. 3)
V B u d ě j o v i c í c h Č. býval ode dávna kůr literátův; na počátku 17, století byl to kůr český, kterýž r. 1610 artikule své tamní

Obraz tento dal r. 1604 shotoviti měšfau jan Kulíšek, jeni jsa od r, 1589 členem bratrstva literáckého v Prachaticích při vzetí města r. 1620 zabit byl. Při obnovení obrazu r. 1814 vepsána jsou následující disticha od českého spisovatele Frant. J. Slámy:
Ta zříš kůr Prachatický, jak pěje česky, latinsky,
Chrám též vnitřku jaký byl za Rudolfa věku. Láska iivá, sprostnost s pokorou bratry vázala
tenkrát.
František an sLaVL král, ChráM se noVIL
po DrVhé. Dvou po letech dal Tylp Aleš kantor s bratry obraz
tento památný
Znoviti. Pravnuci, ú znovte i lásku předů !
2)	Stanovy viz v Rieggrových Mater. X., str. 172; kancionály chovají se v cís, král. univ. knihovně praiské.
Rybička A., 0 staroiitn. Chrud., Čas, Mus. 1848, sv. 22, str. 424. — Památky X, 731,

radě k schválení předložil a později sobě toho vymohl, že sám císař Matiáš listem daným na hradě pražském 14. července 1615 artikule ty potvrdil. Při kůru tomto pro-slavil se co výtečný varhaník jan Urtika (Kopi-iva) Strakonický, jenž zemřel na mor r. 1599 a opěván byl přátely svými, jmenovitě J. Katnpánem Vodňanským.¢)
V "L a t c i zpívali ode dávna literáté česky i latinsky ; když pak humanismus v Cechách šířiti se počínal, byl to člen sboru žateckého a radní písař tamější Václav Vodňanský, kterýž první k starým nápěvům českým texty latinské dle starých českých upravovati a nové skládati počal roku asi 1550, o čemž ještě šířeji proníluveno bude.
V katolické Y 1 z n i byl i katolický sbor literátův, kterýž od papeže Rehoře XIII. listem daným v Římě 1. prosince 1598 za jisté pobožné skutky a zpívání pinomocné odpustky a jiné milosti obdržel. 5)
Znamenitý a bohatý kůr literácký byl v Litoměřicích, maje mezi členy svými zámožné konšely, vzácné hudebníky a básníky; zvláštní příznivci kůru toho byli jakub Ronovský z Velgenavy a Václav z Repnice, kteří ku potřebě literátů skvostný kancionál zjednali.
V 71 u t i c í c h byl ve stol. 16. nevšední český kůr literácký, o jehož zvelebení předních zásluh si získal Vít Strašecký, tamní písař radní a drahně let starší sboru toho (1555 — 1595) Za něho zjednán roku 1565 i tamní nádherný kancionál, jenž byl Janem Táborským psán a Fabiánem Polirářem výtečně illuminován a sice nákladem tehdejší vrchnosti Hendricha st. a ml. markrabí z Plavna, jakož i některých sousedů města
toho. 6)
Podobně nalézátne rozličné zmínky o sborech literátů i v jiných městech českých, jmenovitě v Brandýse n. L., v Doma~ 2licich, Humpolci, Jablonnétn, Jaroměři, Kouřimi, Landškrouně, Lounech, Nymburce,l) Pacově, Polici n. M., Poličce, Příbrami, Rakovníce, Roudnici, Sadské, Sedlčanech, Stříbře, Sušici, Táboře, Třebenicích,e) Ústí n. L., Velvarechs)

') Čas. Mus. 1845, str, 114, — Památky X, 730-1) Beckovský, dtl II, odd, 1., str. 318.
8) Rybička, Pam. X, 734.
Kdež Jan Kamarýt, jinak Mitis zvaný, bakalái a radní městský, otec snámého humanisty a básníka, Tomáše Mitisa, o němi se nám obšírněji zmíniti bude, k společnosti té náležel,
Y) Dvorský, Paměti škol č., str. 322.
°) Viz Vackovy »Paměti kr. m. Velvar,l, 240.