— 52 —

jednak osobním účastněním se zkoušek přípravných.
Soprány a alty obdržely nad to po-sily dámami z »Hlaholu«, nazvíce slečnamí učitelkami na školách plzeňských.
H 1 a s y m u ž s k é rekrutovaly se kromě studentstva z řad velezasloužilého učitelstva plzeňského, mezi nimiž 5 ředitelů a správců škol českých (Fr. Michálek, N. Slezák, Jos. Ryba, Č. Losenský, M. Šedivec), z nichž většina jsou členy »Hlaholu«, z jiných pánů jmenovaného spolku i s předsedou p. A. Schmidtem a z choristů při arciděkanském chrámu Páně ustanovených.
`L uvedených seřadil se obor výkonný, jak následuje:
Soprán 4o hlasů (io dám z »Hlaholu«, 14 studujících a 16 dívek školy měšfanské); Alt 4o hlasů (2 sl. učitelky, t8 studujících, 20 dívek školy měšfanské) ; Tenor 18 hl. (starosta Hlaholu, pp. Hecht, Hutter, Klanzvic, 2 choralisté a 12 studentů) ; Bas 20 hl. (kromě jmenovaných ředitelů škol pp, učitelé Altmann, Bečvář, Diviš, Motlík, Puchta, 2 choralisté a i i studentů.) Cítal tedy bez mála celý sbor I2o hlasů.
Zavítal j sem do Plzně v pátek po Božím Vstoupení a téhož večera konala se první generální zkouška na kruchtě arciděkanskéh chrámu, jelikož mše Hruškova měla se pro-váděti za průvodu varhan. K žádosti pana ředitele Benýška prošel jsem se sborem chorální partie (připadal na neděli svátek sv. Norberta), Introitus, Alleluja s patřičným střídáním se praecentorů a sboru celého, jak v předmluvě ku Graduale Romanorum se předpisuje, Offertorium, Communio, vše bez průvodu varhan, pak chorální Responsoria a Pange lingua s průvodem varhan. Reditel sboru, p. Benýšek, s choralistou předzpěvovali a sbor na případných místech pokračoval. S potěšením jsem seznal, že arciděkanský chrám má řádného varhaníka v osobě p. Studeného a výborné choralisty, čímž působení jednoty Cyrillské valně usnadněno bude.
Když napotom počala se zkoušeti mše, zašel jsem si dolů do chrámu, kde vícehlasné zpěvy imposantně zněly, až na mužské hlasy, které zanikaly. Přičftal jsem to rozestavení hlasů. Cetnému sboru na kruchtě pro varhany nelze patřičně se rozvinouti. Soprany a Alty vyphiovaly v pravo a v levo veškerou prostoru mezi varhanami a mřížkou, Tenory a Basy byly však za nimi utopeny v pozadí mezi oběma křídly varhan, a to bez podia, čímž hlasy jejich zanikaly. Bylo tedy třeba rozestaviti veškerý sbor ku mřížce

kruchty, za Soprány Basy, za Alty Tenory. Učinilo se tak při druhé generální zkoušce a dobře se to osvědčilo. Nehoda byla od-straněna a rovnováha docílena. Avšak i toto rozestavení jest nepříznivé, jelikož hlasy po délce rozestavené nedostatečně se slyší. Lze tomu jedině odpomoci pošinutím varhan do výtečně upravené prostory západní za kruchtou, která nyní zahálí. Títn nabyde se v předu volného místa pro pravidelné rozestavení sboru i velmi četného.
Ze zkoušky šlo se přímo na přednášku, konanou v místnostech literární jednoty. Se-šlo se valně posluchačstva a to kompetentního, většinou učitelstva a učitelek, duchovenstva, profesorů a jiných vynikajících osob. Předseda jednoty Cyrillské, p. JUDr. Václav Peták, uvítal zpravodaje vřelou proinluvou. Přednášející v předmluvě vyslovil radost z toho, že jest mu zahájiti činnost jednoty Cyrillské tak toužebně očekávané, v druhém po královské Praze městě českém a to v krajině, která jest i jeho rodným krajem. Prošel pak stručně veškeré tvary hudby církevní. V závěrku připomenul, že slavíme svatvečer velké slavnosti. Zítřejšího dne slaviti se bude ve velkolepém, nádherně a slohově obnoveném chrámu arciděkanském za pi•ítomnosti celého města vzácné zasnoubení. Velebný chrám přiodil se ku slavnosti rouchem svatebním. Výtvarné umění, — vznešená architektura s malbou a plastikou — podá zítra na stupních oltáře ruku svou sourodné hudbě posvátné za pi-ítomnosti celé osady k sňatku, který víže na život a na smrt. Nastane dokonalá harmonie uměny nebeské. Svazek právě před sto lety na-silně rozpoltěný po sto letech znovu se víže. Slavný druhdy sbor literátský v staroslavné Plzni slaví své vzkříšení Plzeňskou jednotou Cyrillskou. S radostí nevýslovnou požehnám ideálnímu sňatku tomu s přáním vroucím, aby přetrval věky.
A zasnoubení bylo skutečně slavné. Utěšené jitro nedělní třpytilo se zlatem. Zářné olco s blankytné tváře nebes mile se usmívalo. Na prostranném náměstí odevšad vše čelilo ku středisku města a života. Také ctihodný správce duchovní, vys. důst. pan arciděkan, ač dlouliou chorobou sklíčený, o rámě vypravovatele opřený, bral se do svatyně. Velebný chrám napinil se ve veškerých prostorách osadou. "Zpravodaj sloužil zpívanou mši svatou. S kruchty ponejprv zazněl mohutným sborem clorální Introitus. A po něm rozproudila se velkolepými prostorami bohatá harmonie slavného Kyrie. Hlasy moliutného sboru se srážely a zase