liturgickou školu dle pravzoru sv. Řehoi"-e. A »jednota« tak utěšená vykazovala se v letošním seznamu jednot cyrillských (»Cyrill« číslo 3.) vesměs — prázdnými mezerami. Není-li to hříchem ! A právě tak se to má s většinou »jednot,« které opomenuly zaslati povinnou zprávu výroční.
Potěšen rozloučil jsem se s milým Mirošovem. Do slavnosti plzeňské zbývalo ještě několik dní a použil jsem jich k návštěvě Marianských lázní a kláštera Teplského. Dp.- farář z Marianských lázní, P. Stanislav Skarda, zahájil sbírku na votivní obrazy značným darem. Prvnímu dárci po-děkovati se osobně bylo mi svatou povinností. Přijal mne s otevřenou náručí a pře-kvapil mne krásnou úpravou svého chrámu. Kdokolivěk jal se polychromovati prostornou svatyni, ví z vlastní zkušenosti, jak nesnadno bývá štastné rozluštění takového úkolu i tehdáž, když povolaný a zkušený umělec dílo provádí. Dp. farář řídil a udával práci sám bez všeliké pomoci. Divil jsem se této odvaze a štastnému výsledku tak rozsáhlého podniku. Nikdo by z venčí netušil, jakou krásou vnitřek se skví. Gratuluji vdp. podnikateli k tak zdárnému výsledku. Celý chrám výmluvně svědčí, že správce duchovní s celou duší jej miluje.
Pod večer zajel jsem si do slavného kláštera Teplského, abych si prohlédnul starožitný chrám a poprosil za vyhotovení nákresů pro příští historii umění vlasti naší. Nejdůstojnější pan opat Bruno Bayerl mne přelaskavě přijal doptávaje se po výsledcích sbírek na votivní obraz řeholní, k jehož zřízení velevzácnou štědrostí jeho, jakož i obětovností konventu Teplského dostalo se mi již dříve 16o zl. se slibem další pomoci. Velkolepá svatyně slohu přechodního jest celkem výtečně zachována. Část architektonická nebyla za minulých obnov podstatně porušena. Jest to památník stavbou i úpravou hodný tak znamenité řehole. Svátek Nanebevstoupení Páně byl vhodnou příležitostí seznámiti se s duchem hudby posvátné, jaká zde se pěstuje. Při zpívané matuře, jakož i při slavné pontifikálce provozovány jsou skladby slohu přesného za průvodu instrumentálního. Chrám má výtečnou akustiku, jakou z pravidla kostely stejnolodní vynikají. Až dostatečně silné hlasy mužské dopiněny budou souměrně obsazenými hlasy dětskými, dostane se celku umělecké zaokrouhlenosti. Důstojný konvent zpíval chorální responsoria za průvodu varhan, odpoledne pak slavné nešpory chorální. Reforma zpěvu církevního má v kanonii Teplské vřelých přátel. K neskonalým díkům jsem za-

vázán vysoce důstojnému panu převorovi, P. Hugonovi Karlíkovi, který mne sám kostelem a klášterem laskavě provoditi a s veškerými památnostmi seznámiti ráčil. Při požehnaném věku 80. let tělesně i duševně svěží a věčně mladý hodnostář koná dosud neunavně nejen veškeré povinnosti namáhavého úřadu svého, nýbrž jest nyní literárně činným stejnou měrou, jako za let minulých. ' ivot tak požehnaný budí úctu neobmezenou, plodí památku trvalou. Vzácné zůstanou mi též upomínky na chvíle, které vdp. pod-převor mi věnoval. Srdce kněze okřává v takovém ovzduší vzorného řádu a kázně řeholní. Mžitkou uletěly prchavé hodiny krátkého sice, ale utěšeného pobytu v blaženém zátiší klidu klášterního. Povinnost volala ku slavnosti Plzeňské.
V Plzni přijal mne pohostinu vysoce důstojný pan arcidékan Jan Plevka. Od dubna konány jsou ku slavnosti pilné přípravy. Obrovskou práci zkoušek podnikl se vzácnou vytrvalostí učitel, p. Ad. Benýšek, který v květnu 1884, maje zákonitou způsobilost, ustanoven jest zároveň učitelem zpěvu na c. k. vyšším realném gymnasiu v Plzni. Odstraniv písně Haydnovy, zavedl na ústavě Lehnerův mešní kancionál, z něhož žáci zpívají v neděli střídavě I, a II. mši obecnou, v době adventní »Vyros nebe Spasitele«, v postě »Přistup duše v skroušenosti« a t. d. Po pozdvihování zpívají žáci obyčejně čtyřhlasou vložku sborem smíšeným anebo mužským. Přednost dává se skladbám slohu Palestrinova. Zpěvu vyučují se žáci dle Cyrillské školy Chlumovy. Jsou roztřídeni na 3 oddělení; letošního roku jest zapsáno do zpěvu celkem 125 žáků.
Jest tedy přerozeno, že ředitel jednoty Cyrillské při seřadování sboru výkonného počítal v první řadě na vlastní žáky. Podotknouti dlužno, že ředitel realného gymnasia, p. František C á s t k a, se vzácnou ochotou studujícím nejen dovolil, aby zpěvu účastniti se směli, nýbrž i místností ku cvičení potřebných propůjčil. Vybral si tedy pan Benýšek ze své školy pěvecké 40 studují-cích nejzpůsobilejších, zahájiv s nimi v budově r~alného gymnasia pravidelná cvičení každého úterka a pátku.
Sbor studujících rozmnožen jest sborem děvčat, 40.r".akyněmi české měšCanské školy dívčí, začež děkovati jest řediteli téhož ústavu p. Františku Michállcovi, horlivému příteli reformy zpěvu chrámového, který jsa sám výborným basistou, úsilovně o to se za-sazoval, aby podnik se zdařil, jednak pří-slušným dovolením a povzbuzováním žakyň,