— 15 —

Tábor (•Jednota l'yrillská«). Jednota naše octla se nynf na tuna základě, jenž jedině pojišťuje rvalý zdar a pokrok reformy kostelního zpěvu a hudby,Láklaclem tím je sbor kostelních pévcú pravidelně cvičených a škola stálého dorostu pro něj. První úlohu phií u nás ieditcl kuru p. Matky. druhou starosta ,Jcclnoty« dp. P. Konrád, K lonnt se zřídil též sbor literátský. Repertoriunt skladeb liturgicky správných a v minulém roce provedených, vykazoval mše od VViva, llallera, Kaima, Skuherskélto; motteta od Frcye,

mistra starých klassikit Vitturia, llacndla ze Stehleovy sbírky »DZotettenbuclt," z piiloh 1Vittuvých a ,Gradualií« a ,Offertorii,, od Skuhcrskýho. »Yange lingua« se zpívala od I'alaestriny, Ilanische, Traumiihlera a j. I mimo Tábor pomáháno reformě a to v Chlumci, Horách Ratiboiských, v českém Brodě a Ccrnovicích, kde se právě nová jcchtota založila.Lakládajicíclt a piispívajících členit jest 71, činuýclt se škulutt a ud-Uorem literátským 6o.
Jos. T1biP, kooperátor a jednatel.

Morava.
Dieeése Brněnská.

BOIttÚtOt'. K nuvínuu ruku picji Vašuustem, aby jaku z obřezáni Páuě vzešla spása světa, tak i z ob. řezávání starého cupu jak ve zpěvu tak i v architcktuie, jež provádí i Cyrill i method oběma těmto soukujenkám, oddavším se službé církevni, vzešla hvězda nuvá, kteráž by dovedla je k cíli kýženému právě tak šťastně, jako svaté mudrce dovedla clu Betléma. Lde na nuvém stanovisku svém také už druhy ruk s punruci ],oží pracuji na zavedení nových zpěvů z Vašnostiva kaucionálu. A sice prvně musely dítky upatiiti sobě kancionálky a pak škole odrostlá děvčata. Letos druhým rokem jsme už zpívali obě adcenuií. Zvláště první čím častěji se zpívala, tínt více se líbí i zpěvákiun i posluchačúm. Pak o vánocích: »\ad Betlémem« s čarokrásnott písní: »Slovo tělem stalo se,« která i tuhu Uezeitnélto nacštěvucatele nedělního a srátečníhu v clu•ámu Páně dovede elektrisovati. K době postní kromě ~,1'iístup duše,» která se už zpívala, naučíme se věčně krásnou »L ítpaciú svých,« při níž nelze se udriett, by člověk uezaslzef. Pro dubu velikonočni máme: ,Církev Pánč jest na skále,« při niž zvláště nápěv po pozclviltováni s dcujim alleluja ku konci jest ozvěnou radosti, jakou picdkové naši cbožui ze slavučho czkříšeuí Kristova pociiovali a nápěvem tímto piekrásuě ji znázornili. Pro všední dny máme: »Začiná se konat uběi čistá« a »P~ed Tebou se klaníme.« Na soboty n svátky Mariánské zpívává se: »U, Alaria, íttoči+tč naše,« kleráilo zprvu jaksi uechtřla se líbiti, ale nyní už se zpívá celým srdcem, zvláště nápěv pu pozdvihování. K recluicm máme: »Odpočinut( věčné,« l:tervito nápěv mimoděk poslucltačenl nejcuom oticsc, ale také zároceít jest krásným a dojemným ohlasem úpěnlivého volání ubohých duší z plamenu očislcových. A pal: máme tady ještě něco nového, což snad jinde ješté není.Lrostlé naše děvy při mši svatí: zpícaué odpovidaji zároveů s regenschorim respcnsoria cltoraliter bez varhan tak ]:rámě, že si jich krásněji nemGie nikdo ani přáti. 1>voji má práce tato výhodu: jednu, ie člocěl; vidí zřejmějakby chorál bez všeltu průvodu měl býti přednášen a jak jest krásný, Druhou, že děvy dávaji pozor ua svatý úkon a s nimi zárovcú i celá osada v chrámu Páně shromáiděná, jsou s knězem jakoby sloučeni, a ne-musí samotný regenschori jakož bývá zvylcen, u,lpovídati. Ponenáhlu zamýšlim zaváděti latinské: ,Pauge

lingua,, a y_lsperges otu,« :V pak s pomocí Buži pii kročiti k latinskému Kyrie, l;loria atd. Ale začátkem ]: tunu nejpříhodnějšim a uejsnadnějším jsou responsuria. Jenom kdyby len náš kostelíček i ten duchovní nebyl tak velmi chadý, aby se mulil pro kostel zjednati hlas varhan a několik kanciunálit Svatojanských. \eziídka se nniě už stalo, že jdoucímu íto vesnici bylo nmč naslouchati, jak ten neb onen žák anebu žačka ua dvuie anebo před dumem sedě, z kancionálu piseit nějakou si notuje. Ač stojí učeni a cvičení nových pisní nejednou umuho práce, pi'ece také nejednu radost skytá,
Fr. Klínw, farář.
\zlllL~st und 081ul011. ~F a r u í c y r i 115 1: á j e duu ta.) Na den sv. Cecilie ziídila se v Náměšti nad Oslavou »Farní Jednota Cyrillská« se sídlem v Náměšti, jež se pokládá za odvětvenou, »Obecné Jednaly Cyrillskč« v diecčsi Brněnské.
Stanuvy jednoty farní suuhlasí úpině s obecnými stattuvani a byly výnosem vys. miuist, vnitra ze duc 13. prosince 1885 č, t9Soo avýnoscm v c, k. místodržitelství moravského ze dne 18. prosince 1885 č. 36136 utvrzeny,
Správa ,Farni Jednoty Cyrillské v Náměšti,, zvolena jest valnou hrumadou takto: Za předsedu Jwcf Kaun x,ký, obcení tajemník v Náměšti; a ieditcte lmdby dp. P. Jan Bádal, kouperatur v Náměšti ; za jednatele a pokladníka Josef Trubáček, nadučitcl v Náměšti,
.Tt(]L IiQtlCGZ‑
ieditcl hudby jednoty.
líorní StěpáuOt 1<eě, již zahájil valnou hromadu l'yrillské Jednoty v Hor, Štěpánové dne 31. ledna 1886, nrístopietiseda Ferd. Karafiát :
Velectčné shromáidění
„K d c 5 1 u v a n k a, t a m z p ě v,,. Krásné tuto pořekadlu rozší~euo bylo kdysi po všech zemiclt evropských vzbuzujíc ti všech uárodit ítctu ku milénut národu našemu, A Uyl skutečně národ náš krásného tuho pořekadla a z něho vyplývajíci úcty v mlie piné ltocicn. Vždyi dojenmě a piekr:ísné zpěvy rozléhaly se ve chrámích našich, jimajíce zbožná srdce předků našich a chválu neskonalou vzclávajíee Pánu všehomíra, veseli ini ale cudnými zpěvy oslavována bývala všechna