3

Řečtí císařové osvojují si právo potvrzovati volbu papeže. Řehoř jest s císařem Mauritiem spojen páskou něžného přátelství; jest kmotrem jednoho z dítek jeho. Píše tedy císaři tajně list a zapřísahá jej, aby neschvaloval volbu Římany vykonanou. Avšak Germanus, praefekt _římský, či dle j mého výkladu téhož místa u Rehoře Tourského, praefekt římský, který jest bratrem Rehořovým, posly pi• - dešel, na cestě je zastavil, otevřel list na císaře a zaslal mu akta volební. Mauritius děkuje Bohu, že se mu naskytuje příležitost, aby poctil muže, jejž miluje a vydává ihned rozkaz, aby bez průtahu svatý úrad nastoupil. Rozkaz není ovšem bez výloh, nebot Církev římská musí platiti velmi značné taxy císařem Justiniánem stanovené.
Dříve než odpověd r, Constantinopole odešla, uplynulo několik měsíců. Mezi tím zuří v Římě mor s hroznou prudkostí. IZehoř, který jest takměř jedinou nadějí lidu, koná k němu řeč o pokání. »Milení bratři !« praví, »alespoň nyní jest nám báti se metly Boží, když ji cítíme, jelikož jsme neuměli přede-jíti ji. Spatřujete na vlastní oči, jak veškeren lid zastižen jest mečem hněvu. Smrt nečelcá více na nemoc, nýbrž uchvacuje hříšníka, dříve než na pokání jen pomýšlí. V jal~,ém stavu dostaví se před soudce hrůzného! Nehyne díl obyvatelstva, nikoli, všecko je-dnou ranou se kácí. Domy pustnou a rodičové oplákavají smrt dítek svých. Budme tedy pamětlívi hříchů svých a kajme se z nich slzami svými. Nikdo nezoufej nad velikostí proviněni vlastních. Ninivité smířili nepravosti své pokáním třídenním a lotr na kříži dosáhl odpuštění v hodině smrti. Teii, jenž nás napomíná, abychom o milosrdenství jej prosili, dokazuje nám, že chce od-pustiti těm, kteří jej vzývají.« Jakmile kázání dokonal, ohlásil Rehoř slavné procesí kajicné pro tři duy následující. Na sedm zástupů rozděleni mají věřící za úsvitu vy-jíti ze sedmi různých kostelů a u Sc. Maria Maggiore se sejíti. Oddělení první skládalo se z duchovenstva světského, druhé z opatů s mnichy, třetí z abatyší s jeptiškami, čtvrté z dítek, páté z mužů světských, šesté ze vdov, a sedmé z žen vdaných. S každým oddělením šlo kněžstvo jednoho ze sedmi okršků, do kterých město bylo rozvrženo. Na cestě k velké basilice zpívali litanie. 7a jednoho z těchto průvodů zemřelo za hodinu So osob. i~ehoř však nepřestal modliti se a lid napomínati, dokud mor nezanikl.
Mezi tím se dozvěděl, že psaní jeho bylo zachyceno, že císaři pravý opak byl psán a že volba jeho potvrzena jest. Římané

obsadili brány města stráží, která mu nedopouštěla na útěk se dáti, jak toužebně si toho přál. Dal se tedy přestrojen a ukryt v koši od kupců z města unésti a skrýval se v jeskyních a lesích. Římané nad útěkem zarmouceni po tři dni trvali na modlitbách á v postu, aby místo úkrytu jim zjeveno bylo. Modlitba jest vyslyšána. Světlý sloup ukázal jim, kde hledaný se skrýval. Když Řehoř spatřil, že vůle Boží tak zřetelně sc zjevila, měl za to, jak sám praví, že nesmí déle v odpor se klásti. Dal se nazpět do Ríma uvésti, kde s největším jásotem byl přijat a dne 3. září 590 posvěcen. Dle obyčeje uvedli jej do »confesse« t. j. k hrobu sv. Petra, kde složil vyznání víry, jak následuj e :
»Věřím v jednoho Boha, Všemohoucího, Otce, Syna a Ducha Svatého, tři osoby, bytost jedinou; Otec nezplozený, Syn zplozený, Duch Svatý ani zplozený, ani nezplozený, nýbrž rovněž věčný, z Otce a Syna vycházející. Vyznávám jednorozeného Syna stejné podstaty, bez času (sine tempore) z Otce zrozeného; Stvořitele všech věcí viditelných i neviditelných, světlo ze světla, Boha pravého z Boha pravého, oblesk velebnosti jeho, obraz podstaty jeho, který, zůstávaje Slovo před všemi věky jsoucí, na konci věků co dokonalý člověk stvořen jest, který počat a narozen jest z Ducha Svatého a z 1\'Iarie Panny; který přirozenost naši bez hříchu přijal, který ukřižován jest pod Pontským Pilátem a pohřben jest; který třetího dne z mrtvých vstal a čtyřicátého dne na nebesa vstoupil, kde sedí na pravici Otce a odkud přijde soudit živé a mrtvé; který hříchy jednoho každého před očima všech zjevny učiní ; který Svatým dá věčnou odplatu království nebeského, zlé však vydá mukám ohně věčného a okršlelti světa při vzkříšení těla obnoví ohněm. Vyznávám jednu víru, jeden křest, jednu Církev, která jest apoštolská a obecná, v níž jedině mohou odpuštěni býti hřchové ve jménu Otce, i Syna, i Ducha Svatého.«
Takovým mužem Božím byl sv. Řehoř, veliký instaurator zpěvu gregorianského.
Obdivuhodná a požehnaná činnost poutifikátu jeho rozkládala se na celý svět a na veškeré záležitosti. Pastýř světa berlou svojí spravoval stádo celé. V dlani držel říše, 'il v důvěrném poměru otce s králi i panovníky, dopisuje si s nimi a předcc při tom dozíral na správu rozsáhlých statků dědictví sv.-Petrského, nabádaje defensory ke spoi•ivosti a k pečlivému ošetřování krav, volů a koní, ustanovuje ve prospěch svých sed-