92

ráte nedělní, Passio D. N. J. Ch., Cantus sacri ad V. Noct. tridui sacri, IV. mše obecná, 9 Pange lingua, antifony, hymny a responsoria ua Boží Tělo; Responsoria mešní s průvodem varhan a 60 motett.) Ročník po 2 sl.
Dějiny posvátného zpěvu staročeského.
K. K o u r á d. llíl I. Za i zl, 8o kr,

Nauka 0 IiALIllOnll. J o s. F o e r s t e r. Prvních to archů za 2 zl,
Cyrillská šhoLi zpěvu. F. (--'hlum. Za 4o kr. Praktický návod ka hře na varhany. J os.
Foerster. Za 3 zl.
Ceskp varlianík. J a u z e 11 n k a.

v
Reč ndp. kll, biskupa lublaiáského Jak. Missia
o cecilském družstvu.

Cecilské družstvo lublatiského biskupství konalo dne 22. října t. r. VI. výroční schiizi, jež nabyla důležitosti tím, že sám nejdůst, protektor její, jenž již dávno znám byl jako výborný znalec a podporovatel pravé kostelní hudby, uznal za dobré poctíti četně shromážděné promluvou.
Ježto prvý tento veřejný projev novélio ndp. biskupa lublatiského výborně označuje důležitost a potřebu reformy kostelní hudby a hodí se i našim poměriun, neváháme po-dati zde tento důležitý projev celý podle orgánu řečeného družstva »Cerkveni glasbenik.«*) Nejdůst. p. řečník pravil:
»Neměl jsem sice úmyslu, při této schůzi co promluviti ; však máta přece za příjemnou povinnost poděkovati vám všem, že jste se tohoto shromáždění talť četně súčastnili. Po ni é m m í n ě n í j e s t »Cecilské družstvo« zřízení velice vážné, užitečné, ba potřebné. Pa-doval jsem se, uslyšev, že toto družstvo v lublatiské diecési jest založeno; toliko želám, by bylo j eště mnohem více rozš í ř e n o. Iiéž by bylo netoliko pro město Lublati, jak dříve kterýsi řečník dobře pra-vil, nébrž pro celé biskupství! Také dnes, ačkoliv vás nuioho přišlo, kéž by se jich bylo ještě mnohem více súčastnilo; mnoho krásného byly by slyšeli a více nadšení pro svatou věc si získali.
Služba Boží necht se krásně, co možná slavně koná. Proto staví se veliké budovy, umělecky budované kostely, opatřují se drahocenná roucha, a čím větší je víra, čím nadšenější jsou věřící pro službu Boží, tim více také darují, by snadno opatřily se všecky potřeby. Divil jsem se, kdykoliv měl jsem příležitost navštíviti rozličné kraje a přítomnu býti slavné bohoslužbě, když jsem viděl, co vše náš pobožný lid činí pro ozdobu kostelů, kolik daruje, rád daruje, aby posvátné ítkony děly

*) Číslo it., r. iSS$.

se s oslavou, okohiostem přiměřenou; jen jednoho se při tom zapomíná, zanedbává se totiž lepá kostelní hudba. Dům Boží, třebas i krásný kostel, je mrtvá věc; též pěkná roucha nepřičiní tolik ku pravé službě Boží. Něniecké pořekadlo dí: » Das Kleid macht noch nicht den Mann.« Proto v š e c l: o církevní zřízení musi míti moc člověka doj imati, naše zbožné city buditi. Všalc prosí,,
rosím vás, kde mánie více příležitosti, své city projeviti, nežli právě při modlitbě a zpěvu? A proto p r á v ě se divím, že při tolikerých výlohách, jež obětují se na služba Boži, právě zpěvu tak málo místa se vykazuje; divím se, že jsou lidé právě k cirkevnímu zpěvutak indifferentní. Protosrdečně si přeji, by družstvo více podporovatel si vydobylo, již by hmotně i duševně pracovali na tomto lepém zřízení církevním. Kéž by obzvláště duchovní do církevního zpěvu se vpracovali a co jen možno jim, také sami k němu do-h l í ž e l i. Povinen-li jest duchovní pečovati, by se v kostele vše dělo v ducliu církev-ním, zajisté náleží k tomu i církevní hudba. Grlcev hledí k tomu, co vše se má v ní učiti, modliti, kázati, ale také, co má pěti. Známo jest pak, že zpěv církevni musí býti jiný, nežli zpěv mimo církev. Ale často rozdílu toho pohřešujeme.
Praví se často, že Ceciliánci chtějí zpěv lidu vytlačiti z kostela. Inu v lublaňském biskupství toho netřeba se báti, ježto obecného zpěvu lidu není, leda při »Svatý«, nebo při některých litaniich. V ostatních biskupstvích jest obecný zpěv při bohoslužbě více v obyčeji. Bylo by přáti si také u nás více účastenství přítomných věřícícli ve zpěvu jest-li jen v jistých mezích. Proto jest také povinností Ceciliánů, lepé písně šíí-iti v lidu, však nikoliv takové, jež církev zapovídá. Církev pak přikazuje jen při zpívané mši svaté, aby se zpěv kůru sliodoval s knězovým u oltáře. Ale kolik jest u nás zpíva-