— 69 -‑

2. o vázaném rhytlimu hudebním, — o taktu,
3, o svobodném rhytllmu mluvy, — e o vohié mluvě,
4.	o svobodném rliythmu hudebním, —
O Clio álU.
i. Řeči básnické u všech národů jest společno, že celá básei1 dělí se ve verše, které po dvou, třech, čtyřech anebo více tvoří jednu sloku. Verš skládá se z jistého počtu dob, kterými rhythmiclzý pohyb se nese. Jsou, jak následují:
Trochwus — llactylus — ~~ Iambus — Anapest — Spondeus - - Ampliibrachys —
V církevních lrymnech užívá se metrických slok :
a) iambických, b) trocháických (obrat předešlé), c) safických, d) asklepiadických.
2.	Hudební rhythmus mensurovaný, t a k t vznikl v drulié polovici středověku s naší liudbou západní. Má s veršem společné schema. Metru verši odpovídají jednotlivé skupeniny časové, takt. Takt má dvě neb tři doby, jako doba verše dvč neb tři slabiky. Doby jsou dlouhé a krátké.
Rhytmus řečnický nazývá se svobodným, poněvadž pohyb jeho, volba dob rhytmických, a skupení látky nejsou žádným zevním zákonem vázány. Národové antičtí měli hluboký smysl pro krásu jeho. Cicero a Quintilian o něm důmyslně psali. Reč stává se příjemnou libozvučností slova a rhytmem řeči. Jest to v naší přirozenosti a slucli určuje míru krásy rhytmické. I v řeči

vyskytují se doby veršové a to veškeré druhy jejicli; nemá jicli, nýbrž zní po nich. A proto rhytmus řečnický jest těžší metrického, jsa řízen pouze krasoumným citem, nikolivěk určitým zákonem. Právě tím rozeznává se nejapný řečník od nadaného a zkušeného, že onen bez volby sype, co a jak má, tento však důmyslným seřadováním slov věty své tak staví, že mají rhytmus pevný, zárovei však svobodný. — Zalm na př. má rhytmus řečnický. Každá doba má přízvule proud recitace oživující; každa polo-vice končí sesíleným přízvukem pomlčku připravujícím, která ve správné psalmodii jest takové důležitosti, že i sněmy dbáti ji nařizovali. Má býti rovnováha nejen obou půlek verše, nýbrž i obou sborů žalmy recitujících, které vzájemně se podporují silou rllytmu, bez níž modlitba žalmů krásy po-strádá a unavuje. Recitace má klidně plynouti, při tom však přece živě a mohutně se pohybovati, což se stává článkováním rhytmickým a výřečnosti přízvučnou. Správná, jasná výřečnost, souměrné skupeniny, pohyb skandování se podobající a přízvuk jsou podmínkami krásné recitace.
4. Rhytmus chorálnivyžadujelilubšího bádání. Praxe jest snažší a bude vždy předcházeti theorii. Nápěv chorální bývá oživován textem. Zpěv chorální jest slavnostním recitováním textu za krásné modulace a za pohybu jemně článkovaného. Nápév a text v jedno srostly. Deklamace textu jest přední zásadou rhytmu chorálního.
(Pokračování.)

Obecná Jednota Cyrillská.
Čechy.
Arcidiecése Pražská.

Michle. »Poiád se mi stýská, ty hudbo andělská, poiád se mi stýská po tobě.« Slovy národní písně této často sobě vzpomínám na chorál. Na svém novém působišti jsem, L'ohu díky, spokojen a pi'ece mně schází něco — a to je kostelní zpěv a hudba. Dobře kdosi v našem Cyrillu napsal, »že kdo jednou chorál zpival, jej si zamiloval, bez něho obstáti nemůže.« Tak jest i se mnou. Než tak nemá dále býti, co platno naiikati, kdo pomůže? S pomocí boží sám ruky při-ložím k dilu a po mu jako druhdy na Žiikově také u nás cvičiti ve zpěvu, abych si vychoval síly spůsohilé, které by pěly ke cti a chvále boií. Za pomoci jednoho zdejšího zpěvu milovného souseda mám ui přihlášky pro školu cyrillskou — ač cyrillské jednoty u nás dosud nestává — piiblásili sami rodičové t8 dívek, což mně zaručuje trváni, jak doufám. Začnu

]med a pak dá Bůh, ie i u nás jednota sv, Cyrilla místa najde, —
Nedávno byl jsem přitomeu na Žiikově cvičení cyrillistů. Radost jsem měl z těch hladkých, kulatých htasů sopranistek a altistek. Napočítal jsem jich 13, málo však bylo mužských sil. Bylo to o prázdninách a pak v Americe, jalo jednou redaktor tohoto listu sám Žiilcov nazval. fZízení sboru má ted svěřeno na-daný mladík pan Rudolf Kmoch, bratr kapelníka známé sokolské hudby kolínské, který zároveit místo varhaníka zastává. Ke cti mu je, že zamiloval sobě tu pravou hudbu chrámovou; radno však jest ke zdokonalení dalšímu nespouštěti se chorálu jednohlasého, jak jej máme v ,Graduale Romanuma a v ,Ordinarium missae«, přiučiti se a také přiučovati těm špalíčkům, aby účelu cyrillské jednoty bylo dosaženo