- 64 -
Věstník hudební.

„Monumenta Musicae saerae in Poloriia.” V httdeUním světě slovanském stala se na píídč reformy nemalá událosť, jii nadpis prozrazuje. Pravím událosi ; neb z prachu nezaslouieného zapomenutí na scětlovynesen opět jeden cenny= poklad staroklassické hudby církevní, o jchoito ceně až do lúnskělto ruku nikdo na světě nevěděl, Byla sice některá ta jména oněch klassiků polských známa, ale díla jejich po z á-, 1 u z e ni oceněna, ni známa nebyla. Třeba bylo i zde vyvoleného ynalce, by také tato »popelka,, svého práva došla. Tímto vyvolencem stal se 1>r. Surz}'ňski, s nimžto ěteuáie již jsme seznámili.tJ Jsa sám všestranně vzdělaným refurmaturem hudby kostelní a jaku ieditel kůru v katedrále puznairské i praktickým t'ykonavatelem jejim, znaleckým okem poznal ihned v archivu katedrály krakovské, jaké poklady skrývají v sobě ty papírové sešitky mší, jež mu zde vdp, archivář kati. I'úlkowski ukazoval. Kclyi pak dále hledal a brzy celou sbirlcu takových skladeb od četných mistru polských našel, radostí mu zaplesalo srdce a zarosily se oči. A dnes leží jii přede mnou prvé ovoce tohoto plevu, této slzné rosy radusti, totii r, sešit cirkevuíclt ,kla<leb starých ]:lassiků polských. Ode dnešního dne musí dějepis hudební připsati do svých listů, ie také Poláci měli své klassiky ve staré hudbě církevní, Cínt ,e stal Lr. Proske svým dílem +,Dlusica divina„ v Německu, »Restauratur musicae divinae ingeniosissimus«, tím bohdá stane se Dr. Surzyíiski nyní Poláktiuu těmito nllonumenta,,, jako Vlaši, Němci a jiní, můžeme nyní také my Slované chlubiti se svými klassicicýmí eirkecními skladateli XVI. a XVII. věku .2)
1 povážíme-li, že Uylu Dru J. Surzylískému teprve transkribovati a transponovati ze starých mensurovaných rukopisů, podivíme se té horlivé píli, která za tak l.rátký čas připravila tento prvý sešit k tisku.al
Tento sešit obsahuje v sobě předmluvu, jež na d, síti stranách podává důležitý dějcpisnc nákres o církevních skladatelích a skladbách polslcýclt, k němuž p,~zdéji ještě se vrátime. Pak následují dvě skladby cruy, nevšední, jedna mše pro 4 smíšené hlasy od
'j V t, čísle +,Cyrilla,,
'j Viz o nich ve ,Slov, Sborniku, I, r, č. 5. a G, 3J K této transkripci dovoluji si pHpomenuttti p, vyclnvateli, zela nebylo by v při~tích sešitech muimá i záhodno p~ihlédnuuti také ke správné-mu podloieu[ latinského texht a upravení piízvuku, vůbec textové deklamace, "1'o jediné mi v této práci radilo, ostatně i v ostahtícli ]clasicíclt starých se to jeví.

Tumášc Radka '; sloiená, pak dclši umtctlo na slova »Aduramus Te t'hriste,,, jei sluiil Mik.Lielenski, též pro 4 hlasy smíšené. "Levnější úprava sešituje skvosUiá. Neznám krásnější. Pravé to tedy dílo „m o n u ni e n-t á 1 n é„ v každém ohledu. Pii transkripci poelriel vydavatel čtyři linie, však užil místo C klíčů G klíče. Mše jest dorická práce thematická, většinou pulyfonová, jen sem tam některá věta je huntofonová, jako na pi. krásně, zbožné +,Et incarnatus est.» Slohem skladby jeti se Šadek docela učeníkem staré i'ímské .,koly Palaestrinovy,jenmž také výrazem více lyrickým jest Uližši, než mistrňm výrazu více dramatického. Motivy k této mši vzal z motetht posud neznámého, na-zvaného +,Yisneme., Vniternuu centr a hodnotu skladby huclebné označuje zasluuiilý vydavatel sám takto : „Slowa ksiezcla kan. Pruske, tvypowiedzane o mszy „Qaarti toni,,, kaplana Tomasza Vittoryi, i clo mszy naszegu ]siedza Szadka zastúsot;-ad mu2na: , Ira cla nóta zdradza misUrza, który w pobožnem rozmyšlanin pelnil slube oltarza. Praca i modlihva, geniusz i pokora uawzajem w tém m-cydziele sie przenikajl i w duskonal ti harmoni.1 sic ltbcz~.«
Druhou práci, od M,Lielenského') sloieuou ce frygické touinč, oceiiuje vydavatel po práce takto : ,,Czysta to medytacya pod clrzewem krzyia §w,! G, tu za Uogatstwu mysli, jaka cudna gradacya ucut(, jak mistrzuwskie przeprotvadzenie tematów, splatajqcych sic, w Uogata tkauinie kontrapunktyczna, jskie wspaniale, do nieba unoszlce harmonie! Sluchajacennt tego istnego arcydziela naszego mistrza przyeho(lzi ochota stawié je obok slatvuegu oAdoranius te,, Palestryny.l:
Myslím, ie netřeba dodati, že nebude také v ze-mích českých žádné pokročilejší jednoty cyrillské, je; by, slušně-li umí zpívati díla Palaestrinoca, nc„patida si také toto dílo bratrského národa polského, v něm'v. sedle obecných známek slohu staroklassického jeví se nám a mluvi lc nám i zvláštní náš ducli slovanské lahody a jemnosti. Stojí ročně jeden takový sešit 3 marky ~v Rakousku 2 zl.) Dostati ho lze v tiskárně Jarosl. Leitgebra v Poznani.	]ínnt•dd.
'1 0 T. Sadkovi dí dp. vydavatel v předmluvě, ie byl jedním z nejlepších skladatelit mezi Roratisty. Ryl knězem kaple jagellonské kol roku r58o a znal dobře díla slohu Palaestrinuva, iežto se v letu ]capu zpívala, i v archivu toho kostela podnes chovají.
rj Mik. "Lielenského čítá Starowolski lve člyiem největším skladatelím polským. Ryl varhaníkem a ředitelem kapely na dvoře ks. primasa Bar:anuwského okolo r, t fioo.

f)HRAH : molovo ku katolickým zpěvákům ko;telnim a í++jich řiditelům. — Feuilleton: f'yrillsk:í slavnost v nebi. — f)bem+á Jednota (`yrillská: IV t chy, 1)iec, ?,• l "álovbhradecká. Orliď. Kopidlno. - Morava, nicc,~se Rrnřnak:í. TfeXi'. --Literatura httdrbni.

S Ludební pi Ioltou éíalo S.
Vákludem vydavalo l~t j nt, --- 1CniiVi,kárna »P,,litiky,, v Praze.