— bio —

Není-li v mnohých ústech lží? Lží na místě svatém? Mnohému ze zpěváků nedostává se i pevné viry! Kterak lze tahovému v »Credo« z pina srdce zpívati: »Věřím v jednu svatou, katolickou a apoštolskou Církev,,? Muoliému scliází pověst be/vadiiého života. — A M tentam ctí mč úst}-, srdce jeho jest všal: vzdáleno ode Mne.« .1 jak hrozné bývá to zde a onde se zpí:-vem samým, se slovem a nápěvem? Jest správno, když na mnohých místech, kde není nedostatku sil, při zpívané i liš i svaté nezpívá se řečí liturgickou na vzdor nápovědi církevní? Na četn,~ch místech slýcháváme jen skomolené a zkracované »Gloria,, a pouze poloviční »vírt.«'). Nešpory bývají nezřídka pouhými troskami žalmů, ale žádnými nešporami. — Nezpívává se často ke chvále Boží, nikolivěk, nýbrž aby zpěvák sám se vynášel a stkvěl, často též pouze kvůli penězům. U nápěvu dí jistý biskup naší doby') : »Tolik p o z n á v á každý, byt i sám v hudbě se nevyznal, že provozovalo a provozuje se v kostele při nejsvětější oběti a jiných bohoslužebných úkonech velmi mnohé, co snáze by se liodilo pro taneční síů než pro místo, kde v duchu svatých andělů před Syncm Božím měla by se přinášeti oběti vlastního srdce.« V ninohých skladbách přehlušují hudební nástrojové, kterýni dovoleno jest zpěv pouze doprovázeti a podporovati, ustavičně každý lilas lidský a všelikýrpěv. Hudba světská, uchu laliodící a k tanci ponoukající, tropí zde a onde své nešvary B). Zpěv chorální, vlastní dítko Církve, byl proti všemu právu s kruclrty vypovězen, — ponechávala se tnu již jen bohoslužba zádušní a to často v potupuéui rouše bídného přednesu. Veškeré stížnosti Církve na synodách se přeslýchaly ; ne-přátelé pravili ítsmčšnč: »IIIe! jakou hudbu ta katolická Církev má! jal: pohoršlivo na místě svatém!« Vyčistění chrámu jest nutně třeba. —
3. Kterak mA býti jinak.
Bud Pán Bůh pochválen! — ua mnohých místech již se to polepšílo. — V četných
41 Jako by hiíchem bylu, kdyby kněz jeti p u 1 u v i c i praeface zpíval, auebo podjáhen epištolu íen z polovice četl, snad pruto, ře by ji kněz tiše četl, jest podobně i churu zkracocáuí textu za-povězeno. Pro obyčejné neděle budil volenu jen krátké Gloria a Gredu, Uhoráluí Gloria trvá v malých kostelích 3—¢, churáluí Credo 5—6 minut.
s) Biskup Paukratius v Augsburgu ve schůzi c~ cilsk jednoty augsburgské,
I přeci Sanctus třikrát upakovaným, pří jehui zpěvu andělé piní úcty se chví, troubívaly se intrády!

kostelích, ]:de drulidy zaznívaly nápěvy ne-posvátné, slyšeti od vzniku jednot Cccilských') opětně hudbu posvátnou. Ba, horlivost pro reformu hudby církevní roznítila se i v jiných zemích. Boliu díky! 1Iá-li však \-š u d y býti lépe, jest to možno j cn všeobecným návratem 1: duchu Ježíše Krista, ]sterý se stal ideálem a vzorem všech církevních zpěváků, zpčcáků oltářních rovněž jako zpěváků chorových.
i. Pán ježíš, jsa poslušen až I. smrti — a to 1: smrti kříže, jest nám p ř• e d c vším — i zpěvákům —příkladem p o-s l u š n o s t i. Pán zpívá s učeníky svými při poslední večeři to, co bylo ustanoveno. 'Lpívá žalmy Hallel úpině a n c-z 1: r á c e n č, jak toho ž~.dala církev starozákonní, která tehdáž ještě trvala. "Lpívá nápěvy ustanovené, jsa krásným vzoreut řediteli choru, sboru chorovému. Katolický ředitel choru jest před Bolieui a světem zavázán povinností, aby ví nč šeti-il předpisů církevnícli. Proto volí svčdomitý ředitel choru pro sbor svoj hudbu, kterou Církev bud n a k a z u j e, j ako pro určité doby chorál, aneb kterou o d p o r o u č í, jako zpěv vícehlasý, aneb kterou alespoů dopouští, jakovyjímajíc dobu adventní a postní hudbu nástrojuou, přcdpof:ládajíc, že zpěv jí ncb~'vá stále přchlušováu a že duchem círl evuím se nese. Sc zvláštní pečlivostí pěstuje chorál, jelikož jest vlastním dítkem Církve, po-svěcený zpěvem Spasitele samélio.
Božský Vykupitel jest pí-i poslední večei•i příl:ladcm p o s v á t n é ú c t y při rpč% u. Zpěv ve chrámu l'ánč jest s 1 a vnostuí modlitbou, rozmluvou :, Hospodinem všehomíra. Chor jest zástupcem osady. Kozmlouváuie-li s Pí.-ncui nejvyšším, n. pč. v Kyric, vc juiéuu osady o milost prosíce, sluší se nej vyšší uctivost a). »Služte Ifospoclinu v bázni a chvalte 1[o s tícscníut,~~ praví žalmista Páně David. Na ncslušnosti v katolických chorecli kostelních patří dutky Spasitelovy. — l tu bylo by nedostatkem uctivosti 1: domu Božímu, kdyby, v osadě z nedostatečné obětovuosti a cviku bez přípravy a špatné se zpívalo. Bolio.služby jest liochio jen to nejvýtečuéjší.
3. 1' á u J e ž í š jest pik-ladem tí ni y s 1 u
Na e »jednoty CyrillskP« slovou v Německu,,jvluutami (-ecilskými.,,
A) Vypravuje se o ruských pěvcích d\vntíhu ]cuslcla Yetroltradského, že zpívají s rukama křížem služenvma v nejuctivější pokoře:!