- 56 -

volati zpívajíce: »Hoden jest Beránek, jenž by1 zabit, vzíti moc a Božství a moudrost a sípí i čest a slávu a dobrořečení.« 11) A rozezvučet se tento chvalozpěv po nesmírných prostorách nebeských od končin do končin jako vinobití mořské a v tu chvíli počalo ,všeliké stvoření, jež jest na nebi a na zemi a pod zemí a cožkoliv jest na moři a v něm, volati ozvěnou hromovou : »Sedícímu na trůnu a Beránkovi, který síial hříchy světa, budiž dobrořečení, čest a sláva i moc na věky věkův.« A čtvero cherubů odpovídalo : Amen, amen, tak budiž na věky!
Ale ačkoliv nesčíslný byl počet těch, kteří na loutnu srdcí svých ústy svými prozpěvovali onu novou píseň Sedícímu na trůně a Beránkovi, přece nebyli to všichni lidé. Pěli ji toliko ti, kdož v krvi Beránkově v pravdě se očistili a obrodili, kdož pohrdnuvše klamnou rozkoší zemskou za-toužili po čisté, nehynoucí rozkoši nebeské. Ti, co milují věci a rozkoše zemské, do-vedou toliko starou, pozemskou, světáckou píseň pěti a neschopni jsou, klaněti se Beránku Božímu a pojímati čistou rozkoš nebeskou, již plodí píseň nová. Protož ne-schopni jsou pěti Beránkovi tuto píseil novou, dokavad neočistí srdce svého od těchto smyslných rozkoší zemských; četlt jsem v knize života : »Nikdo nemohl zpívati tuto píseň novou, jediné těch sto čtyřicet čtyři
11) 'Ljev, 5, 12, Viz tento chvalozpěvv I, respons. nochlr, feriac IV, p. Pascha,

tisíce, kteří jsou koupeni ze země.« ]z) I po-zdvihl jsem hlavu svou z prachu a ejhle! ti tisícové tisíců měli na čelích svých na-psáno jméno Beránka i Otce jeho.13) A duše jejich rozezvučely se živým slovem Páně a obětí Beránkovou jako harfa a loutna, »čtvero pak cherubů odpovídalo jim a čtyřlnecítma starců padali na tváře své a klaněli se ' ivému na věky.« 1}) Avšak duše těch, kteří nevyzuli se z mysli zemské, kteří neoddali se Beránku z té duše své, aniž osvojili si smyslu pro hudbu nébeskou, »králové a knížata, bohatí a silní, sluha i svobodník chvělí a třásli se, slyšíce tyto nebeské chvalozpěvy jako hlas hromu velikého. Nemohouce síly, ani nevýslovné krásy a lahody jeho snésti, skrývali se v jeskyních a skalách horských a usýchajíce strachem volali k horám i skalám : »Padněte na nás a skryjte nás přede tváři Toho, jenž sedí na trůně, a před hněvem Beránka; neb jest přišel veliký den hněvu jejich akdo bude moci ostáti?«15) — Avšak vyvolení Beránkovi, oblečení v roucha bílá, majíce palmy v rukou neustávali volati týž a týž hlasem velikým : »Spasení Bohu našemu, "který sedí na trůně a Beránkovi.« A všicluii andělé a starci padajíce na tváře své vezdy odpovídali: »Amen, dobrořečení, jasnost a moudrost a díkůčinění, čest a moc i síla Bohu našemu na věky. «16)
(Dokončení.)
'"-) Zjev. 14, 3. — 1s) Zjev, 14, z. — ") Zjev. 5, 14- - ls) Zjev. 6, 15.—17. — ls) Gcv• 7, 9.-12

Cyrillská kronika.

Dr. Surzypski, velezasloužilý restaurator přesné hudby církevní v Polských zemích, podává ve svém časopise »nluzyka ko$cielnaa (1885, str, 36) zajímavou zprávu, že stará dobrá tradice klasických mistrův polských, jež opírala se o zásady svatořehořského zpěvu, přetrhla se úmrtím ks. Gorčického r, 17341), po níž na její místo vetřela se do kostelů hudba světská, jei na dvoře Augustů vlivem mistrů vlašských, jako Paesiella, Cimarosy, Viotti a polského skladatele Kamieúského dospěla k vysoké dokonalosti již na konci minulého stoleti. Odtud již neznali polští skladatelé rozdílu mezi hudbou světskou a kostelní, skladby kostelní líšily se toliko textem od světských. V tom
Viz o něm v pojednání »Slovansk. Sborníku« r, 1885, str, 305: » Kollegium roratystův v I{rakově«.

duchu skládali všichni znamenití skladatelé nas'eho století, ku př, Eisner, Kurpiúski, Stefaúski, Krogulski a sám mistr polské opery národní, Moniuszko, na jehožto mešních skladbách počíná to redakce právě do-kazovati. Za příčinou obnovení starého liturgického zpěvu polských klasiků podnikl Dr. Surzyúski velikou, namáhavou, však i velezáslužnou práci, vydati skladby těchto starých klasiků polských 2) znova tiskem. Dílo nadepsal: »M o n u m e n t a m u s i c a e s a c r ae in Polonia«. První sešit právě vyšel v Poznani, tuším u Leitgebra. Naše cyrillské jednoty neobmeškají zajisté opatřiti si také do svého repertoaru i tyto skladby národa bratrského, jako zakupují skladby mistrů německých, vlašských a j,
Viz o některých v »Cyrillu« r, 1885 str. 7 a v »Slovan. SUorn, 1. c. str. 304.

Veškeré dřívější ročníky ,Cyri11a11 má na skladě redakce ,Cyrilla" v Karlíně č. 234. 7f S budební přílohou číslo 5.
Nákladem vydavatelovým, — Knihtiskárna »Politiky« v Praze.