— 35 —

a)	harmonicky,
melodicky,
Harmonické seslabení I, odstavce převratem dominantního trojzvuku.

Toto seslabení jest zároveň melodické, poněvadž v nápěvu se nalézá při kadenci tonický trojzvuk v tercové poleze. Dlužno podotknouti, že Závěr v poloze oktavové úpině uspokojuje, kdežto po poloze tercové neb kvintové se objevuje již co seslabený.
c)	rythmicky.

Toto rytmické seslabení nelze však vždy použiti, poněvadž píseň sama má již určité

rytmické tvary, a stalo by se tudíž, že změnou touto by se karaktér písně přílišně po-rušil.
Protož se odporučuje nejvíce seslabování harmonické neb melodické.

IV. Průvod písně má býti správný zřetelem k tónině, kterou určiti nebývá vždy tak snadno. — Určením tóniny určena jest příbližně i doba původu a dle této má se říditi sloh i harmonie průvodu. — Vypočísti souzvuky, kterých máme užíti při harmonisování, jest nemístné: čím bohatší harmonie, tím půvabnější dojem. Toto všeobecné pravidlo obmezuje se samo sebou slohem písně. Tak n. př. bylo by pošetilo užíti různých alterovan jrch septimových čtyrzvuků při písni původem do XIII. neb XIV. i XV. sto-letí padající. — Odporučuje se v tomto ohledu mnohdy i historické stanovisko.
Nevolné čtyrzvuky I., III., VI. stupně v dur sluší, když se jich vhodně užije, mnohem více církevní písni, než zmenšený neb dominantní čtyrzvuk.
Přeplňování hlasů průchodnými a ozdobnými tóny zastiňuje nápěv, a proto odporučují se více prosté harmonické postupy.
Nepříslušně vyjímala by se harmonisace následující, kde jest použito: zmenšených, dominantních a ještě alterovaných akordův.

			
		©_	d‑