-27

bohoslovci bez ohledu na ročníky roztříděni na tři oddělení, která se současně od tří cvičitelů v různých místnostech vyučují. V prvním oddělení se cvičí základům hudby, v druhém pokročilejší přiučují se chorálu, v třetím péstuje se polyfonie sborem cvičených pěvců. Jelikož mezi bohoslovci budějovickými jest několik řádných zpěváků, lze v semináři totéž v skutek uvésti, když oba hlavní pěvci stanou se cvičiteli svých spolužáků. A aby po jejich vysvěcení bylo v témž duchu pokračováno, mají k ruce své assistenty, kteří po nich úřad učitelský převezmou. Když celý pěvecký »generálštab« k redaktoru na poradu o tomto válečném plánu se dostavil, jest za předcházejícího souhlasu jeho Biskupské Milosti celý řád vyučovací umluven a stanoven. 7.e za podpory a stálého dozoru důstojného představenstva seminářského společným úsilím seminář Budějovický takovým způsobem bude vyvoleným sídlem zpěvu posvátného, kdož by o tom pochyboval? Budoucnost ukáže, na jakých základech založena jest budova.

Mžikem uprchlo těch několik blažených dnů Budějovických. 7e bez návštěvy ústavu hluchoněmých nebylo, není třeba ani dokládati se. Nejdůstojnější velepastýř jest tam nejčastějším a nejmilejším hostem, s přibývající láskou vždy vítaným. Hluchoněmá rodina také k vypravovateli vřele se hlásila. Pamatovali se na něho z loňské návštěvy, ten s té, jiný s oné stránky; jeden mne »viděl« v kostele zpívati, druhý podržel mne v paměti z »plesu.« I do letošního jsem se dostal v průvodu biskupském. Další radost způsobil mi nejdůstojnější hostitel tím, že zajel se mnou do malebného Krumlova, dosud mně neznámého. Procházejíce se rozkošně založeným zámkem, připomínajícím na mládí J. Em. pana kardinála Bedřicha knížete Schwarzemberka, kdo by se byl tehdáž nadál, že ten, na něhož zde vzpomínáno, tak náhle, nelitostnou smrtí bude odňat velepastýři, který v Pánu zesnulého více než sebe miloval. Pán Bůh račiž hluboce zarmouceného potěšiti a za lásku láskou odplatiti.

O církevní písni lidu
se zvláštním zřetelem na vzorný průvod varhan.*)
Piednášel o slavnosti Brněnské F'. golísek, příklady hudebními znázorňoval Fr. Musil.

1. Kdo cestoval v krajinách zpěvného Slovácka, pozoroval, že lid ve chrámě zpívá bez průvodu varhan o mnoho krásněji, zvučněji, správněji co do intonace, živěji v tempu, a s větší rozmanitostí v rythmu.
Nejednou poslouchal jsem s rozkoší velebný zpěv ten a v pravdě jsem se rozhněval, když varhaník neslohovým a nesprávným průvodem prozrazoval méně vytříbený vkus !
Clici v několika nehledaných slovech po-ukázati na obyčejné požadavky dobrého průvodu, a velect. posluchačstvo račiž mne míti laskavě omluvena, když při tomto více školském než slavnostním thematě stal bych se suchoparným.
II. Obyčejně uvádíme píseň bud krátkým závěrem (kadencí) neb předehrou delší (praeludiem). Obé má býti téže tóniny i téhož slohu jako píseň. — Jsou to všeobecné aesthetické požadavky jednoty a ladu, kterých dlužno šetřiti. — Chybuje se však obyčejně tenkráte, když píseň pohybuje se v některé církevní tónině; neboC znalost

') Zákla(lni myšlenky poskytnul prof. Lev Janáček.

těchto tónin není dosud u našich varhaníků všeobecná a dokonalá.
Ládáme na předehře, aby byla přiměřena významu církevního dne, slavnosti, která se právě koná; nebot docela jinak má se hráti předehra n. př. na slavný hod vánoční, než ve všední den, aneb při zádušní mši svaté. Již předehra má věřící připamatovati na význam slavnosti a vzbuditi v nich city bud radostné aneb žalostné. Velmi působivým prostředkem jest případné registrování !
Předehru i závěr dlužno považovati za samostatnou skladbu, která může se uzavírati authenticky a dokonale. Obyčejně však se-tkáváme se s konečným dominantovým čtyřzvukem V. stupně, což však neodporučuj eme.
Nyní bude p. Musil tak laskav a zahraj e nám, kterak lze uvésti píseň závěrem a předehrou.
a) K tomu dlužno podotknouti, že kadence
má býti vždy v duchu písně volena, a
může býti bud kratší neb delší, ale vždy
jednoduchá a nanejvýš mírně ozdobena.