T8

Hospodin do duše vložil. S hřívnou dlužno hospodařiti. Až hospodář se vrátí musíme klásti účet.
V prostředku stojí pravda.
Básníci a skladatelé, kteří umění své zasvětili službám Církve, píší a s k 1 á d a j í vždy po způsobu doby umělecké, v níž právě žijí. Nastupují-li slovutní mistři dílo s vírou a láskou, s úctou před posvátností a s oddaností ku posvátnosti, vždy lze na-díti se plodu, jímž svět přítomný í budoucí se potěší, vzdělá a povznese. Byla-li to čistá věta vokáhlí či působí-li se také průvodem nástrojným; staví-li se za základ íeden z osmi tónů církevních či nová tonina, — jest lhostejno. Zbožnost ne-sedí ani v tonině jonské neb aeolské, ani v kontrapunktu dvojnásobném, ani v jakýchkolivěk pomůckách, jichž umění užívá, právě tak, jako nerozhoduje s l o u p antický, polo!:ulatý o b l o u k r o m á n s k ý neb lomený oblouk gotický, aby budova chrámová nazvána býti mohla ušlechtilou a vznešenou.
Skutečný umělec umí s každou látkou zápolit umělecky, nedouk neb suchopárník bezduchý zápolí s každou věcí suchopárně. Jeden tvoi•í, druhý kazí.
Obraz dějin zpěvu posvátného stojí před námi. Ukazuje bezpečně, jaká >. Musica sacra« býti musí, a jaká nyní není.
Co jest nám činiti?
S marnotratným synem vrátitise do domu otcovského. Ale kajicně! Ale skroušeně ! »Hřešil jsem a nejsem více hoden slouti synem tvým! Navrátím se do domu otce svého, kde mnozí služebníci mají hojnost všeho, co já zde hladem hynu!«
i. Návrat k chorálu jest prvním nutným krokem kajícným, který dějiny předpisují. Návrat k tomu ctihodnému z p ě v u C í r l: v e samé, který j iž v katakombách zazníval, odtud do světlých basilik se přesídlil, v dobách zlatého středověku velechrámy našimi hýbal, pokud jej světáctví a lehkovážnost odtud ne-vypudila. Zpytujme svědomí. Zavedení mešních responsorií chorálních jest prvním krokem pokání cyrillského; pal: následuje gregoriánské »A s p e rges« a »Vidí aquam!« — Později při každé zpívané mši cliorální I n t r oitus, Graduale, Offertorium a C o m m u n i o, posléze celá m š e c h o-r á 1 n í. Ale vše pcčlivě nacvičeno! Ale zbožně zpíváno ! S celým žárem duše rozechvěné zpíváno! D í t k y nevinné dovedou chorál brzy a nejlépe zpívati.

Nebude-li s v ě t á k ů m s počátku chorál se líbiti, co na tom? V Církvi světáci nerozhodují. Zbožní chorálu hned po-rozumí a světáci — z nutnosti přivyknou. Návrat l:u chorálu jest prvním krokem kajícným při návratu do domu otcovského.
~. Návrat k polyfonii jest krokem druhým. Ze pal: mistrné skladby polyfonické slohu Palestrinova jsou s počátku nesnadno přístupné, budiž počato s lelikými skladbami doby přítomné duchem cyrillským složenými. S lehkým se začíná a s těžkým se končí. Pouze vůle a vytrvalosti jest ti cba. V y m ě-ň ují se poznenáhlu bezcenné skladby za dobré, až starý repertoir úpině zmizí. Pro pochoutku pak a jakožto regulativ občasně bud studována a přednášena mše slohu Palestrinova, co vzor slohu, který Církví schválen byl.
Těmito stupni kráčí pokání cyri11ské. Heslo jest: »Návrat do domu otcovského!«
Na trnité cestě kaj icné jest dobrý přítel vzácným pokladem. Dobrý pi Itel jest berlou, která nás podpírá, když umdléváme; jest. těšitelem, když příkořenství snášíme; jest rádcem, když pochybnostmi se mučíme; jest účastníkem radosti i zármutku našeho ; jest učitelem, když po-učení hledáme; jest pomocníl:em, když po opoře se ohlížíme.La tal:ového přítele v hudebních radostech a strastech nabízí s(.: pěstitelům hudby posvátné časopis »Cyrill«.
Již na jedenactý rok putuje po vlasti od města k městu, od dědiny k dědině, a hledá ovce ztracené a pátrá po nových pi•ívržencích. Poskytuje pomoci a poučení v po třebách hudebnícli. Ze pak hudebuíl:ům pěstujícím zpěv posvátný jest především ti-eba hudebnic přesného slohu církevního, poskytuje odběratelům v h u d e b n í c h pří 1 o-h á c h potřebného materiálu. Kdo si opatří veškeré ročníky, jichž redakce má dosud hojnost na skladě, obdrží s časopisem ig mší, z nichž jsou 3 jednohlasné, i dvouhlasná, 2 trojhlasné, i i čtverhlasn. (z nichž některé lze zpívati jedním, dvěma, třemi neb čtyřmi hlasy), t pětihlasná, 2 mešní skladby zádušní, 4 l i t a n i e jednohlasné a i čtverohlasné, 2 P a š i j e , R o r á t e nedělní, Te Deum, r e s p o n s o r i a k matutinum pašij. týdnu a 65 různých motett. Celkem jest to zásoba, která stačí na několik let.
Časopis zůstává však předce jen 1 i t erární m přítelem. Pouhým slovem posvátná hudba se neobrodí. Slovo dlužno do-piniti s k u t k e m. Devatenácté století nutně