— 6 —

zpěvu. Ode dávna byly také školy varhaníků a zpěváků chorálných v každé diecési. Po farách městských i v residencích velmožů byly všude kapely kostelní a všechen lid zpíval písně rituahié, ano konečně i jazykem rituálným, nebo zpíval vlastním jazykem pobožné písně, jichž jest tak veliké množství v našem (polském) národě, že sotva po uplynutí věkův možná bude je sebrati. Ode dávna zanášeli se kapitoly a klášterové rozšířováním kancionálů, choralů a žaltéřů, nejprve rukopisných, později i tištěných, a podnes ještě hrají z těch not varhaníci a žáci zpívají; avšak dnes pořídly, pohořely a porušily se ty staré kodexy a proto nelze diviti se úpadku kostelní hudby při nedostatku not. Hudba padá stále také pro nedostatek varhaníků a zpěváků chorálných a třadice hudby kostelní zavírá se v stále skrovnějším kruhu pro nedostatek chorálů, kancionálů a žaltářů, jichžto rozmnožením a rozšířením nikdo se u nás nezabývá.«
Tak V. Pol. I poukázal proto potom na potřebu nového tovaryšstva k nápravě v té věci a k vydávání nových hudebnin kostelních. — K tomu pak dokládá redakce : »již 20 let minulo a mezi tírn nepovstala u nás ni jediná vzorná škola v.rhaníků a ani jedna z našich kněh liturgických od nového a laciného vydavatele rozšířena nebyla. Uplyne i druhé desítiletí bez nápravy kostelníhudby, nesloučíme-li se v dobře zorganisované a pod jedním předsedou vhodně pracující tovaryšstva hudby kostelní. Však i těmto tovaryšstvům třeba bude, dí, vnějšího pojidla, jímžto může býti jedině časopis hudebný, jenžby jasně rozvíjel zásady čisté kostelní hudby a dával zprávy o rozvoji farních spolků. Potřeba toho u nás byla dávno cítěna. Konečně založil dp. Solecki před 3 roky ve Lvově časopis ,NIuzyka ko$cielna parafialna« a vzdor nesčíslným ob-tížím při každém kroku uměl vytrvalostí a prací povznésti svůj list tak vysoko, že čítá nyní ku dvěma tisícům abonentů .
Jeho iniciativou vznikla v Haliči dvě tovaryšstva : »vzájemné pomoci varhaníků« a »tovaryšstvo sv. Cecilie« a vzbudil v národu zájem pro přesnou hudbu kostelní. Velkou zásluhu získal si také vydáním »direktoria chori« . a »žaltáře Davidova" .. . Po tříleté úsilovné práci složil dp. Solecki redakci, pohnut jsa k tomu povinnostmi pastýřskými.« t)
') Na počátku r, 1884 vydal také knihu: ,SZkOIa muzyki, t, j. špiewu i gry na klawiaturowym instrumencie,, část I ve Lvové u Seiferta a Čajkovského.

Po té pi cvzal redakci dp. dr. Surzytiski, jenž vydává tento i s přílohami hudebnými dále pod názvem »Muzyka košcielna« v Poznani.'2) Heslem nové redakci jest: »předpis církevní.« »Všelikou hudbu,« dí, »jež ne-shoduje se s nařízeními papežů a synod, budeme rozhodně odsuzovati; za to rozšiřovati budeme zpěv a hudbu přesně liturgickou dle vůle a předpisův církve.« Program toho časopisu vztahovati se bude obzvláště na zpěv s v. ř e h o ř s k ý, pak na polyfonový zpěv klasický. Zejména pak slibuje redakce, že přihlížeti bude k dějinám téhož zpěvu v Polsce a k rozvoji polské hudby kostelní pod správou ředitelů jagellonské »koleje roratistů«.
Kromě toho slibuje redakce, že pracovati bude k docílení shodné jednoty kostelních písní polských a pečovati o rozšíření dobrých zpěvníků polských. Vzhledem k přílohátn dokládá redakce, že pokračovati bude u vydávání »direktoria chori«, jež má vy-piniti velikou mezeru v polské literatuře církevní. Rehořské melodie k témuž direktoriu na celý rok církevní vyjímá redakce z antifo.iářů a žaltářů, vydaných za dozoru primasti a biskupův polských po mysli sněmu tridentského. Harmonisace jejich je přesná. Kromě toho pi-idává po půl archu originalních a snadných skladeb kostelních pro 1—4 hl, smišené nebo mužské. O těchto skladbách soudil sám dr. With, jak známo, že jsou veskrze výborné, což nejlepším jest poručením jich kůrům.
Z dopisu jmenovaných časopisů jde na jevo, že zakládají brati•í Poláci spolky kostelního zpěvu pode jmenem a ochranou sv. Vojtěcha, jehož úcta valněji jest rozšířena v Polsce, nežli ve vlastní jelio rodné zemi. Ústřední tovaryšstvo sv. Vojtěcha za-loženo bylo v Poznani a ve Lvově r. 1883. Farní tovaryšstva ustavila se v Jutrosíně, Ostrově, Samotulách, ve Vronkách. účel a vnitrué zřízení těchto spolků jest stejné jako jednot cyrillských a cecilských. 30. července 1883, odbývalo toto tovaryšstvo v Poznani bezplatný šestidenní kurs pro ředitele farních spolků řízením dra. Surzynského, jehož program byl pečlivě vybraný a bohatý;: Theorie zpěvu řehořského, liturgie a psalmodie podle antifonářů a kancionálů piotrkovských; troj- a čtyřhlasné zpěvy a na-cvičení řehořských mší podle »Ordinarium missae.« Kromě toho učilo se hře na var-hany a řízení skladeb ryze kostelních; ko‑
') V Rakousku za 2 zl, So kr., také tuším na intence, jak čteme v korresp, red, t tS84. Redakce listu je výborná, piílohy notové mají nejlepší pismo notové a jsou veskrze praktické.