4 —

Nejd, pan biskup ujal se nápotom slova a děkova (česky a nénxecicy) za pozdravení. Cetuým ítčastěním se podali piitomní důkaz, ie láska katolická jednotiti zná rozdíly stavit a různé snahy, jaké život lidský s sebou pEnáší. Řečník ditrazně vyslovil vroucí přáni, aby shromáždění vytvoPilo nový článek spojovací, který by pojil netoliko různé stavy a národnosti, nýbri všecky zdruioval k jednotě ušlechtilé. Nechati hudba církevní k tomu přispěje, aby skrze ni duchovenstvo spiátelilo se s ostatními všemi stavy na oslavu Boií. Vtom smyslu vitá řečník shromáždění. (Volání slávy.) Na to započalo jednání odborné. Pan F. J. Lehner z Prahy měl na nejvýš důkladnou p~echxášku o ději• náclt hudby církevní vůbec, o chorálu, zpěvu liturgickém a písni oUecué zvláště. Řečníku bylo na konci piednášky od nejel, pana biskupa blahopřáno a shromáždění vyznamenalo jej bouilivou pochvalou. P. Ambrosius Kienle s proslulého opatství Emausského v Praze mluvil nápotom obšírné o důležitosti katolického zpěvu chorálního. Přednášku znázoritovanou několika chorály, které jasným, líběznějícím hlasem zpíval, bylo lze poznati vysokou uměleckou cenu tohoto prastarého zpěvu, chorálu. Také P. Kienlovi dostalo se nejvielejšího souhlasu, O t~etím předmětu programnim, o písni obecné při bohoslužbé se zvláštním zietelem na vzorný pritvod mluvil pan vikář na dómu Kolísek. Zpival téi několik písní, které pan ;dusil doprovázel, jeni vysvětloval téi některé druhy transposice a harmonisace. Konečně udílel pan Kolísek radu k docílení piesné hudby církevní. Když skončil, oznámil vdp, praelát Rambousek, že porada

o zpěvně části ph tí slavnosti Velehradské konán t bude soukromě a vyslovil dík nejel. panu biskupovi za silnou podpora, jakož i shromážděným za pozornost, kterou picdnášl:ám věnovali. Pan biskup Bauer poděkoval panu praelátovi Rambouskovi a shromážděným a vyzval je, aby jej spinomocnili k zaslání telegramu Jeho Svatosti papeži Lvu XTif., v němí prosí se za poiehnání pro úchvaly shromáždění, což za bouřlivé pochvaly se stalo. Veškeré mečí konány jsou řečí českou a německou. Ve 3/7 y schůze jest skončena. Valná části členů sjezdu účastuila se pak večerní zábavy společenské.
Ve čtvrtek dopoledne o 9. hodině účastnili se členové kongressu slavných sluieb Boiích v Klášter-ním kostele Augustiánském u sv. Tomáše na Starém P,rně. ?NTši svatou sloužil vdp. praelat Rambousek za četně assistence. Ke slavnostní bohoslužbě dostavili se: Nejdůstojnější pan biskup Dr. Bauer, páni kanovníci Dr. "Zeibert a Raus, čestui kanovnici Schrefl a Vojtěch, pan Lehner a P. Kienle z Prahy, ředitel Schvarz, mnoho duchovních, učitelů a j. Nejd, pan biskup a jmenované osobnosti účastnili se slavnostní hostiny v klášteie připravené. Odpoledne o t'4 3 hod, dostavili se rejd, pan biskup, páni : praelát Rambousek, kanovníci Dr. Zeibert, četní kanovnici Šchrefl a Vojtěch, člen řádit AIIguStmsl:ého P. Křižkovský, Lehner, P. Kienle z Prahy, ředitel Schvarz a členové sjezdu na sevenxím nádraží, aby zvláštním vlakem odejeli clo benediktinského kláštera Rajhradského.

Obecná Jednota Cyrillská.
r
Cechy.
Arcidiecése Pražská.

Hostivař. (Jednota Cyrillskča.) Jednota Cyrillská v IIustivaři, jejíž stanovy vládně schváleny jsou, konala první valnou hromadu ustavujieí dne 12, října. Třetino dne na to dostavil se triumvirát — velebný pán josef Cháb s panem řídicím a druhým učitelem — clo Karlína, aby se domluvili o programu a postupu práce. Při tak vzorné shodě všech faktorů jest nadíti se činnosti poiehnaué. Jednota Hostivařská roznese po okolí síníě cyrillské.
StráŠice. Jako loni navštívil jsem i letos Strašice u příležitosti tamnější pouti na den sv. Vavřince. Činný a neuuavný Cyriliista, řídící učitel pan Neliba i tentokráte překvapil mne výkouny svého statečného sboru, který čítá 8 sopránů, ry altů, 4 tenory a 4 basisty, Překvapení mé bylo poměrně mnohem větši nežli předešlý rok, jelikož provozovala se moje mše Vojtěšská, jak známo skladba pevných zpěváků vyžadující bez průvodu. Hlavni kriterium, dle kterého dovednost a routiná zpěváků dá se posoudit, záleží v tom, ndali udržejí se zpěváci v započatém tonu,

jestli že nepadají. A v tomto ohledu nebylo ani toho nejmenšího ochabnutí k pozorování. Akcent Uyl ve-skrze správný, odstiitování dosti zdaiilé, jen tempa, zvláště v ,Credo,c byla poněkud zryclxlena. Pan Ne-lina, jsa výtečným varhaníkem a takým též tenoristou dokáz 1 způsobem nezcrahtým, že pochopil vče zúpina.
Josef Foerster.
2 Teplé. Símě reformační, vzrůstající očividně co den po vlastech našich, ujalo se i zde v českém severu blahodárně. Ovšem — ušla doba drahná, než poznáno bylo, že chrám vyžaduje prosté a vznešené vokální hudby, nikoli však instrumentálních skladeb, . piných triviálních figuraci a melodických piílepkův. Bylo t~eba oprav velikých, než odstraněn Uyl částečně jen zavládlý směr theatrální v naší hudbě chrámové. 0 docílení toho píli neunavnou usiloval již po delší dobu klerik zdejší p. L. Rudolf Vrtla, jemuž podařilo se konečné, že s laskavým povolením velel, pp. p~edstavených opatřiti mohl klášteru harnronisaci i iriskélto „Grachtale. ud Witta.