-70

lota pěstován, než-li sbor osvojí si veškeré tajnosti jeho. Hlasy samostatné dlužno přednášeti dle pravidel chorálu, a to nikoliv jen v jednom, nýbrž ve všecll hlasech zároveň. Jest chorálem nebesky proměněným a s jednoho ua mnoho hlasů rozvedeným. A jet-li již jednohlasý chorál delšího cviku vyžaduje, má-li se přednášeti vzorně, což pak teprv chorál rnnoholllasný! Jsme povděčni sboru »Besedy brněnské«, jakož i neunavnénlu i-editeli kůru kathedrálního, že tolik píle a času vynaložili ua cvičení obou skladeb.
Chorál jest »zpěvem církve«. Polyf o n i e slohu l'alestrinova jest zpěvem církví svatou schváleným. Obé nazývá se z p ě v e in 1 i t u r g i c ký n1 katolické církve.
Vedle zpěvu liturgického má však ne-všední důležitosti také zpěv obecný a průvod varhan písní podmíněný. Měl-li tedy názorm` cyklus přednášek dopiniti a zakončiti se, bylo třeba promluvíte též o písní obecné, jakož i o správném prirvodu varllan. O důležitém pi•edmětu měl úmysl přednášeti ředitel školy varhanické prof. Leo Janáček. Když ocharavěl, ujal se úkolu jeho vp. F r. K o 1 í s e k, k čemuž užil v přednašce částečně materiálu p. profesorem laskavě mu poskytnutého. Promluvil nejprvé o kadenci a praeludiu, které rázem svym má vždy odpovídati církevní slavnosti právě připadné, pak o předehře, závěru jakož i o vhodné registraci. O čem mluvil, to varhaník domu, p. Fr. Musil, hned názorně illustroval na harmoniu, který na to theo reticky a prakticky rozbíral píseir staročeskou »Vstalt jest této chvíle«, nejprvé na tabuli, pak na harmoniu dovodiv, že přeplňováním harmonie průchodnými a ozdobnými tony znešvařuje se nápěv a odporučuji se tudy postupy harmonické. Když i•ečník mluvil o průvodu písní a všetečných inezihrách, illustroval výtečný varhaník přednášku příklady tak drastickými, že celé shromáždění propuklo v homerický smích. Tou důmyslnor: a geniální illustraci překonal rázem copovou modu tak vítězně, že čídný s pi•ítomnýcll varhaníku neodváží se clo nejdelší smrti znešvařovati a trhati píseň kudrlinkami švitorných meziher. Pan Musil získal si toho dne nesmrtelnou zásluhu, poraziv bez milosrdenství a dokonale na hlavu zastaralé copařství. Kapriciosní travestie lirauím, poznámkami a posunky bezděčnými znázorňovaná přesvědčovala mžikem tal: duchapině, tak vtipně, tak zábavně, že rozdrtil tia kousky starý zlozvyk. V něm každ't žílka hrála. Hudebník od kosti v něm se

objevil. Proto vítězství jeho bylo dokonalé. Nedal pardonu, pokud nepi•ítele nepotřel do-cela. Takovýcli varhaníků rnánle třeba. S pina srdce gratulujeme tak důmyslnému interpretovi. Vy kudriinkái i ! Střežte se Musila ! To jest zlý člověk, který nedává pardonu. Kolio dopadne, toho již nepustí. Na tisíc kroků se mu vyhněte. Jeli vám život milý, střežte se Musila!
Na konec zahrál Musil staročeskou píseň: »Vstalt jest této chvíle!« a všech 700 účastníkův se zdvihlo a radostně za-zněla z tolikerých úst, prostorami staročeská píseň. Yělo se nadšeně a s plesáním. »Vstalt jest této chvíle« chorál gregoriánský a cliorál staročeský z hrobu zapomenutí k novému, nadějnému, utěšenému životu. — A jakmile dozněla velebná píseň staletá spustil nadšený varhaník rozkošnou píseň: »O Jesus! All' mcin Leben bist Du«, — a všech zoo hrdel jedněmi ústy pělo pi•ekrásnou píseň na doklad, že Cyrillská jednota jest vtělenou rovnoprávností. Jako řeči české a německé střídaly se v sesterské shodě a lásce, tak nyní zpěvem všech zněla bratrská shoda a láska. Svatý Cyrill, patron náš, a přední patron XIoravy a Cech, s po-těšením díval se s nebe na tu shodu a lásku. Jednota katolická jest spravedlivá. Mluví řečí církve. Ta všem národům jest společná. Mluví ale též tolika jazyky, co jich na zemi jest. Církev jest katolická ---obecná.
Společným zpěvem dovršen jest pro-gram slavnostního shromáždění. 1'ro pokročilost času odkázán poslední odstavec pro-gramu o oslavě Velehradsl:éllo jubilea po-radě soukromé.
Pak povstal nejdúst. pan biskup, aby schůzi, jakož sám ji zahájil, také sám slcoučil. Veškeré shromáždění povstalo. Oslovil přítomné takto :
`f CIedůstojní a velectění pánové! -Těšil jsem se velice `V A přítomnosti a proto dovolte, bych jmenem svým i `ř>a.ším vvhověl jisté povinnosti. Tzkládám' díkv celému slavnostnímu v7 boru za četné a pilné práce, které konány byly's láskou a pílí všeho uznání hodnou. 7vlástě pak děkuji vdp, předsedovi a místopředsedovi p. říd. `Fnr. _~chulzovi; zvláště dále děkuji oněm přáúm, kteří z dálky přišli, by nás poučili a k další práci povzbudili a sice dp. `č', iehnerovi z Karlína. `f>ám všem dobře známému; (obrácen k 7J. Kienlovi) dále děkuji `flám, dástojnv pane a žádány `-Vás, byste také svému vdp, opatovi vyslovil srdečni
t a celého shromáždění. dík; (ku shromáždění) mám za to, že by bylo přáním mým 1 `f>aším, když mně uložíte, bych jeho	ti telegramem