44 —

své s nebe navští-ve-ní nás tu na ze-mi
by-dlící, lid svůj v bídách ta-pa-jí - cí.«
Na tomto nápěvu znamenáme souměrně s textem, v němž jeví se paraenetické rozšíření řečeného chvalozpěvu, též bohatější a figurovanější rozvedení žalmového tonu předešlého. Ano na jeho pravidelné doplnění Komenský ani neopomenul sestoupiti v melodii posledního verše (»lid ... tapající«) též na spodní plagálnou kvartu šestého tonu hypolydického. Tímto předěláním nápěvu pi- blížil se Komenský již pravidelnému rytmu hynmové melodie a bezpochyby pro tuto příčinu nadepsal nad tímto nápěvem svým: »Táž píseň snadnější notou a pinějším rytmem« (t. j. rýmem).
Však Komenský poukazuje nás sám na nejlepší příklady oněch pravidel svých, au dí ku konci své velepoučné předmluvy: »Příklad uzříš 	v kanciouálu novozákonních zpěvů, co n o v ý c h n a š e li o skládání písní jest, nejdokonaleji v písní A5. M. A8. AI2. B5. Nio. Ni r. W16. Yr,« — V těchto písních máme tedy autenticky zjištěné autorství Komenského; proto v nich objeví se nám též bezpečně, jak náš mistr sám pojal a provedl svá pravidla úpravy textu i nápěvu. Rozcbeřmc tedy některé z těchto písní podle oněch pravidel. Vezměme druhou A6.7) Obsahuj c a vypisuje se v ní, jak di Komenský, »radostné apoštola Pavla nad příchodem Krista na svět k spasení hříšných plesání,« vzaté z I. ep. sv. Pavla k Timoth, r, 15 — 17. »Noty« k této písni zde nemá, nýbrž udává, že se zpívá notou žalmu 93- (na str. 127.) Položíme-li tedy tuto melodii pod naši píseň A6., jeví se celá píseň takto:
»Věrnát jest ta řeč a ob- lí - be- ní
') Na tr. 24y.

----~---~-ram	~~-_- --‑
hodná, Krystus je - žíš na spa- se - ní na svč-tě hříšným že se u - ká- zal,

or- tc-lů jich svazky- by rozvá- zaL«
K této písni osmé hypomixolydické toniny, o kvartu zvýšené, přidejme a srovnejme píseň A8., nad níž nadepsáno : »Píseň nebeské říše, slyšená od Jana, milého apoštola v Zjevení jeho kap. IV.« zní takto:
Co sem viděl, co vím, co slvšel, to po-vím: poslouchejte vě-i-i-cí, láskou k Bohu hoří-cí. Viděl jsem, aj dvéřc
kdos v nebi o- devře hlas pak co trouby šel a mně v uších zavzněl: vstup sem
a spatř pil-ně.«

Tuto melodii jonickou Komenský též jen cituje a udává při žalmu 97. Znamenejm.-, v obou nápěvích stejný hlavní motiv, ač nestejných jsou tonin; však jak rozdílně jest upraven zde a onde podle té které toniny, ač vezdy vzorně. jinak je s textem.
(Pukračuvání.)

Příští jubileum Velehradské.

O letošní cyrillské slavnosti B r n ě n s k é, při které umluví a ustanoví se vše, čeho pro jubileum Velehradské v zá

ležatosti zpěvu třeba bude, lze dočísti se oznámení včele listu. V záležitosti, o které v minulém čísle