27

Všickni zásobili se, jak za minulé návštěvy jsem jim radil, knížečkou J. Mohrovou >Psalmi Vesperarum« zvanou, v níž na docílení stejnoměrné deklamace žalmy nešporní a Magnificat opatřeny jsou číslicemi. Bylof znáti, že bohoslovci za minulého čtvrtletí velmi pilně se cvičili, nebot deklamovalo se jako by jedněmi ústy a to v patřičném tempu, které ani příliš rychlé, ani příliš zdlouhavé nebylo., Také s hla-sem dobře se zacházelo. Nekřičelo se, nýbrž zpívalo se. Tony žalmové s případnými finalami, při Magnificat též s příslušným »initium«. Verše aResponsoria, — vůbec vše řádně a správně se zpívalo, jak na ten den Vesperale Romanum předpisovalo. »Magnificat« přednášeno zvolna a slavně, jak býti má. Psalmodii zpíval celý alumnát na dva sbory rozdělený ; Antifony a Hymus pouze několik zpěváků.
Nešpory dobře odpovídaly ranní mši chorální s tím pouze rozdílem, že mši zpívali jen hotoví zpěvácí, nešpory však v š i c k n i bohoslovci. Aby tedy i mše chorální od celého semináře se pro-zpěvovaly, uspořádal J. 1\I. B. cyrillské exercicie. Úmyslem vypravovatelovým bylo tudy, nacvičiti aspoň jednu celou mši chorální s Credo, Pange lingua a Te Deum laudamus. Kromě nedělního dopoledne měl k tomu vykázano ještě půl třetího dne, celý masopustní pondělek, celý úterek a dopoledne popeleční středy. Zvolil si mši »in festis solemnibus« vynikající zvláštní zpěvností a rázem slavnostním. Šlo to dobře a dosti rychle. Předzpěvoval a dal hned ode všech po sobě zpívati. Každý poklesek deklamační se hned odstranil. Neumy se analisovaly a v řádné skupiny pořádaly, Noty hlavní se vyznačily a vedlejší jen lehce se zpívaly, jako póuhý ornament na nákresu. Silný zpěv se netrpěl. Celkem muselo se zpívati jen polovičním hlasem, aby to byl zpěv, nikoliv pak křik. Pěvecké nezpůsoby, jako n. př. nečistá vokalisace a j. ne-byly trpěny. Zpívalo se ustavičně dvousborně, aby delší zpívání příliš neunavovalo. Unavení hleděl vyučující přede-jíti rozmanitým vypravováním. Když pak oči velkých žáků v talárech počaly zase svítiti a zářiti, přešla řeč za žertu zase v zpěv. Tak šidil jeden druhého a věc při tom až milo pokračovala. Na tvářích mohl jsi čísti, co si kdo mysli. Zivější a vnímavější povahy hnedle se

rozehřály. U povah chladnějších led volněji roztával. Člověk mohl stopovati všechny stupně a barvy tváří a oči, duchů a srdcí. Zápasiti i s tčmi ledovými tak dlouho, až roztají, to jest, co vypravovatele k seminářům tak poutá.
Prozpívali jsme tedy celý masopustní pondělek i úterek. O úterním večeru rněl se osvědčiti stupeň teploty.
Celé triduum stalo se Budějovicům požehnaným. Prostranný chrám Panny Marie byl po celé tři dny zbožnými dušemi napiněn. 1\Iohl's přijíti v kterouko'ivěk hodinu pokloniti se Ježíši Kristu v Nejsvětější Svátosti, v chrámu Páně slyšel jsi ustavičné modlitby a zpěvy, české a německé. U paty trůnu Beránka neplatí různost jazyků. Zde mluví pouze láska a ta nezná různosti a ne-přátelství. Ta láska snesla tolik voskovic, že celý krám jednoho voskáře byl vyprodán. Na oltáři zářila vlašská illuminace, která světel nečítá. Zbylo i bohoslovcům svící k průvodu. A ta zbožnost! A ta vroucnost! Člověk cítil a viděl, že jest na jihu českém. Pod večer každého dne bylo kázáni a po něm večerní pobožnost.
Nejdůstojnější pan biskup, který výstav čtyřicetihodinný pontifikální mší zahájil, třetího dne jej slavným průvodem zakončil. A alumnát, jakož mší gregoriánskou počátek pobožnosti osla-vil, měl i konec gregoriánským Te Deum oslaviti. Ta velebná církevní pobožnost měla takto leskem právě církevního zpěvu ozářiti se. Ku kázání zakončujícímu zavítal sám J. M. B. s kapitolou a veškerým duchovenstvem. Chrám nepojmul ty zástupy lidu odevšad sem se valícího. Po kázáni s nadšením hlásaném v presbytáři a po kostele moře světel se rozžalo. Veškeří iičastníci průvodu drželi v rukou voskovice rozžaté. Královský průvod hnul se od oltáře. Beránek Boží s trůnu svého sestoupil. Král nebeský u vítězoslávě kráčel prostorami chrámu lidu svému žel-maje za průvodu bohoslovců stem hrdel prozpěvujících vítězoslavné Te Deum laudamus. Velebně a slavně zněl ten zpěv jásavý klenbami chrámu ozývající se v průvodu po kostele se pohybujícím. Prozpěvovalo se krásně a, s nadšením, Alumnát se osvědčil. J. M. B. po návratu z kostela vypravovateli řekl : »Moji alumni zpívali dnes tak pěkně, jako alumni pražští při mé kon-