— 23 —

Obeznalé, ale i ustatni pp- učitelé osvědčili taktéž pino uchuty. Třídní p. učitel Čížck uvolil se, ie bude cvičiti dévčata začátečnice ; p. učitel mladší Velek, hochy, začátečníky, mladší pan učitel IIoztnan cvičiti bude houslím.
Po Velikonocích chceme i k lidu o tom promluviti. Čekáme, že bude zde snad již na kotec dubna Lisk. visitacc, do té doly bude se — dá-li P. Bih, provozovati mše vokální a chural.
S učením chtějí pp. učitelové započíti hned budoucí týden a já též stanovy lined zašlu k stvrzení. Dále bude Pán L,ůh pomáhati«.
Šlechetný piíklad učitelstva Nczamyslického do-jista clujde obecné puchvaly i následování.
Soběslav. (Cyrtillské jednotu.) Na zpáteční cestě z Budějovic zastavil se radaktor v Soběslavi, kde na učitelském učilišti reforma zpěvu již dávno vzorně

jest provedena. S radostí shledal, že půda pro jecínotu Cyrillskon jest již dokonale připravena, takže bylo třeba pouze formálnosti vyřiditi zadáninx stanov, cui se již stalo. Vys. dp, arciknčz Jos. Vačkái ujmul se protektorátu jecluoty, dp. profesor Adolf ToUcrný úřadu předsednického. Oba ve spojení s ostatním duchovenstvem budou i jinde po vikariátech zřizování jednot organisovati. V Soběslavi jest čilý sbor literátův a mnoho dobrých pěvců i pčvkyit, tak že Sobčslavské jednotě kyne slavná budoucnost.

Vlachovo Březí. (Cyrillsk(í jednota.) Posléze docházi i z Vlachuva Březí potěšitelná zpráva u zřizcni Cyrillské jednoty po úradě dp. faráie s p. iídícím, který s nevšední ochotou ku pěstování zpěvu cirkevního se propůjčil. Jest tam 6 učiteli[ hudby dobře znalých, pak již vycvičený menší sbor mládeže.

Morava.
Areidieeése Olomoucká.

HustopeČ. (Cyrillské jednota.) Dp. farář Černotinský Kunrá,1 Surma uzuanutje, že v IIustopeči řídila se Cyrillská jcclnota: »(.'vičili se jii a také zpívali na kruchtě ; ale jednoty se pomád báli. Nyní konečně zadali si stanovy. Od prázdnin jest tam velmi vzdělaný ve zpěvu kaplan, který jednotu dobře bude držeti
Stará Voda. (Cyrillskú jed)tota.) Vp, administratur Method Flašar píše 9. biezna. »konečně jsou

odstraněny veškeré překážky, které se stavěly v cestu pH zcizování jechtuty Cyrillské. Dnes zaslal jsem stanuvy na vys, c, k. ministerium vnitra ke schváleni. Dej Búh, aby nová jednota Cyrillská prospívala na oslavu Boží a Církve. První horlivust jest velká. Ač osada jenom eoo duši čítá, přihlásil se již pnedce značný počet členit. Cvičení konají se s velkou horlivostí. A tak tu malé naše, ale velmi navštěvované misto poutní ozývati se bude zpěvem ryzec[rkevnímn.

Dieeése Brněnská.

V Třebiči na faře Jej kovské dne b.břez. Vdp, quardián P. Albert Chlumccký zaslal redaktoru list, který každého Cyrillistu velice putěši. _1č pro veřejnost psán nebyl, pro porzbttzení jiných přece tuto se uvádí. Záři z něj ta láska a neúmorná horlivost právě cyrillská, která vidy vítéaí : »Zní pak list následovně :
»Teprve nyní o sobě povědomost dávám, že jscnx na živu a že, eo živ budu, zůstati chei věren clubrčmu směru, kterým se za Vašnostiným vytrvalým a stateůxým vůdcovstvím v našich vlastech ubírá posvátná hudba chrámová. Přes šest už rohů, co jsem na našem Jejkovském předměstí správcem fary, pracuji neunaveně o této bohumilé reformě a dodělal jsem se s pomocí Boií dosti značných výsledků, které ovšem nesmíme měřiti loktem z Prahy*), kde je více sil a snaživých piátel, kdežto u nás i těch drobných sil pořídku a těch nep~átel velká rada. IIlavnim nepřítelem naší reformatorské snahy na venkově je právě to venkovské ucho prostého člověka, zvyklé na flašinety, turecké bubny a vůbec na tu skoro ustavičnou neskrocenuu hospodskou musiku, kdežto vzdé‑
*) Le ne ? Znalci mi vypravovali, že loket Třebičský jest právě tak dlouhý, jako Pražský.	Red.

lanější část obyvatelstva navnadčna jest ariemi, uperetkami, šprými a jinými toho druhu smyslůnx lahodíeimi zvuky, které se v besedách a spolcích pěstují a z nich domů do dílen, továren a i do chrámu, jsou-]í ty jimi opanované duše nábožné, přenášejí. Coi divu, že pak ty naše chorály, ty písně mešní Svatjansk, kancionálu, ty skladby v církevních toninách panujícim světským vkusem potaienému uchu nejsou ani lahodné, ani krásné, ani velebné. Naopak. V mistech, kde jest jediný farní chrám, posvátné hudbě muže se poměrně lépe daniti, nežli v městech kde je více kostelů a kde se odchylným směrem chrámová hudba pěstuje. V takých městech má regenschori, který nástrujovým hlukem a šumotenx unylými ariemi Pána Boha oslavuje, více přizně a více chválořečníkit nežli ti zpěváčkové v předměstskénx kostelíčku, kteří skromně bez hluku a povyku dle předpisů Sv. Cirkve nejvyššímu Pánu se zavděčují. Ale pravda jest, jak častěji psáti ráčite : Pán Bůh svých věrných neupouští, Podařilo se nám o ranní mši Sv. v našem kostele domácího práva vydobýti velebným zpěvitm mešním ze Svatojattsk. kancionálu, jiným dali jsme rozhodnou výpověů a lid moravský, jehožto národní písně byly druhdy po většině v mollových toninách, navyká si jim a zvykne si. 0 velké mši sv. zpiváme střídavě