17
Píseň. 1. Smi-lo - sti té s ne-be hojně da-ro-XXII. Budiž pochválen Bůh Otec, Syn i svatý Duch. A-men.	2. Mi-lo - stí všech Pane, Lásko všemo‑

3.	Je-su Kriste, krá-li po-ko-je a
Sí-lo v svatém boji, dár-če smi-lo‑
A když vyj-de z tě-la du-9e při sko‑
l. va-né chvá-lí - me a	ctí - me, vděčně velebí-me ce - lou du-9í Tebe, Je - su náš a Pa - ne !
2.	houcí, dej, jak ví - ru má-me a vpo-koře lkáme, aE nám v duši pla-ne o-heň lásky vroucí.
/ -7~~t3r J	J J	J	`	~ ~J Ú J V	~	!V J	V ~U /'	J J U J ~~
:~	1 1	n	1^ 1	1 1	/
3.	slávy, pro vtě-le - ní svo-je smí-ru a poko je, všem kdož Tebe chválí, u-děl Bo-že pravý.
vá-ní, od - pust nám všem vi - ny, posvěE naše činy, dej mi - lo-stí svojí v dobrém se -trvá-ní.
ná-ní, vsoud ne-vchá-zej sná - mi, smiluj se nad námi, by tu du-9e mě-la s Te-bou přebývá-ní.
1.	Chválu vzdej-me mnohou la-ska-vé-mu Bo-hu, an z mi-lo-sti své hojné svou o - ehranou a
Bu - diž To - bě chvá-la, Bo-že, ne-sko-na- lá, náš Ot-če svato - svatý, Ty bděl jsi, když jsme y	^	— n	N
--.~	•—~~~- _R~—, - '-	--1= '--esy-~ š==
i	J	I	~	J	J	'J
J
3.	Bu - diž ta - ké, Pa-ne, zlá-sky ne-pře-bra-né i za dne všady snámi, Tvůj an - děl nás řiá
A my jak jsme vsta-li, pě jem Tvoje chvály a dí-kyz duše ce-W. Slyš, Ot - če, ty - to
1.	mo - cí za	po - mi - nu - lé no - ci nás bídné a ne -hod-né kryl od pří-ho - dy ško - dné.
spa -li, a	by-chom zdrávi vsta-li, Tys mi-le sám nás chránil, by škůdce nás ne - ra - nil.
•-	t	•-	-~_ o- #0
	— '`r_---• -~- _fit ~—~__	~_ -~ -t_~ —t	t---	•_ --‑
J	I	V
3.	stá - le, aE	ke cti	Tvé a chvá-le vše na-še če-lí kro-ky a vše své po-třem so - ky.
4.	hla - sy svých věrných slu - žeb-ní - ků, Tvá sláva, hla-hol dí - ků, zní To-bě po vše ča - sy.