_-- 87 —
Morava.
Diecése Brněnská.

Velké Meziříěí. Jakmile pan učitel josef Roček uvázal se v iízení ]túru, zřídil bez meškání pěveckou školu čítajicí 3o dítek, chlapců a děvčat. Kromě toho sehnal již vycvičených 6 zpěvaček a tři zpěváky. Pro-vedl dosud mši Nešverovou jednohlasou, Ilruškovu hojhlasou, Palestrinovu »Iste Confessor,, a Stehlevu »Salve Regina,« Foersterovo Te Deum. Zásobuje se stále novými hudeUuittami. Zdá se tedy, že ve Velkém Nleziříči není daleko do zřízeni jednoty cyrillské. Nejlépe by to bylo hned nyní na zimu.
Ze ZdániC. Kclo znal tu velikou almaru na kůže c kosteler<hínském, která měla piedstavovati varhany, a kdo byl tak šiastcn, ".e jí neslyšel, jaké zvuky vy-,lávala, Uyí by ji zajisté aspoit v duchu čestné phsoudil misto v některém chrámí; kapitulním. Než tato veliká skří1, pina velikánských cínových i dřevěných ki-iklounii, byla tak tichounka, uilčeliva, že by se zdálo, Uúd že je nesmělá, stydlivá, neb němá. P~átelG radili se u rozličných lékarit o tomto pacienht. Jisto bylo, že tu vadi nějaký vnitřní nepořádek : bud ochrnutí neb slabé plíce. Přišel jeden z těch rádců a pravil: »Není možno, aby tak slabounké vnitřnosti mohly tolik křiklounů uživit. Je potřeba, aby se mu jeden nebo d%-a odebraly.« Jářku: ten to umí! včas hladu místo za úrodu modliti se za mor! Zajisté sÍ myslil na ty velké cinové 8' houby, proto že jsou tam dvoje a jemu by se nejlíp horlily. A za to žádal, zdá se mi, úoo zl., ač nevím, zdali to tak na vlas po-čítal. PH el druhá a to byl varhan5~ pan Jan Drábek z Bur Sv. Miktilášc u Saštína (Sassin) v Uhrách — z bratrského Slovenska, a pravil : ,To je půkný organ, ale ten mech je z bar ktorých gajdoch. Na ty veliké trúby potreUa urobit onačejši fukar.,,
Neodebral, ale ještě jeden rejstřík 8' dřevěný piidělal, jeden 4' dopinil na 8', mechaniku skoro celou dal novou a za tuto ohromnou práci žádal toliko polovici oné již dříve i'ečené sumy a stravu pro dvě osoby po dobu práce. Toi niz la zajisté k neuvěření stalá. Pan Jan Drábek vykonal, co slíbil. Nyní máme varhany zvuku velmi líbezného takto složeny: dva manuály a pedál. I, mmntál má: principal 8', violu 8', buurdou 8', octávu 4', octávu 2', kvintu 3' a mixturu ,;násobnou. I1. manuál má principál 8' (jemnějši inonace), salicionál 8', flauta maj. 8', flautu tnin. 4', dolce 4'. Pedál má subbas 16', violou 8', oetávbas 4 a kvintbas 6'; jest celkem slabý, rG' subbas ucjasuý, což však se napraviti nedá, leč by Uyl úpině novým nahražen. Mimo to přidělány jsou k varhanám kopala pedálová a kopula manuálová.
Když jsem tak pozoroval, jak clitvtipně sobě pan Drábek při opravě varhan vede, zatoužil jsem těch dávných let ve svém mládí, n napadlo mi, jak jsem se na těch maláclt varhánkách ve své rodné vísce ve Velešovicich učil: »Již jsem dost pracoval,« a var

háuky mnohdy touto písni nadchnuty, jii tenkráte ustávaly, jakoby si také myslily: »Již jsem dost pracoval,,, tu ntne pan učitel vysazoval do nich, abych tam pišiallcy vyfukoval.Gvuku však jsem tam nafoukati nemohl, neboli měly ty roztomilé varhánky toliko jediný 8' dřevěný zavřený rejstřík, flautu major a takov6 též (8' otevřený) pedál, k tomu pak čtyry vřešiouny. Promluvil jsem tedy sáut s panem varhanářem llrábkem o rozšíření a dopinění varhan. I pravil mi, žc by principál 8' a salicionál 8' spolu zhotovil za 180 zl. IIned jsem učinil provolán[ a zahájil upisování mezi příznivci chudičkého kostelíčlca ve Velešovicích. A když jsem pozoroval, že přibývá příznivců, kteří rádi dárkem svým na vyz<lobení stánku Božího dle možnosti přispívají, pomýšlel jsem i na 16' pedál a na do-pinění po starém neítpiné oktávy. Vážený pan učitel František Sch ffer (zde budiž s vděčnou upominkou řečeno), jemuž první své základy hudební děkuji, vydatně mne v mých návrzích podporoval, tak že se brzy mnozí vyslovili, ,ai raději jak uznáváme dáme spraviti všecko úkladněji.,< Stalo se. A nyní zvu Vás, páni kollegové učitelé a varhaníci z okolí'Slavkova a Rousinova a viibec každého, ]toho důstojná hudba cluamová zajímá, zajděte si do Velešovic a ne-budete litovati těch la-oků: na místě malých carhánelc spatiíte rozšířené, hnědě natiené, pozlacenou řezbou luásnč ozdobení varhany. V pricčelí na nich sleví se 8' stopový principal — s nejhlubší pišialott cínovou J—, za ním stojí salicionál 8', pak flauta 8', flauta˘', otkáva 4', oktáva 2' a mixtura; pak subbas 16', violon 8', Krom loltu přiděl;uta jest kopula (pedál s manualent). Principál se salicionálem připojeny jsou se zvláštní větrovnou k nástroji starému, a tíni tedy docíleno částečně jedné z mnoha výhod, jež se toliko soustavě kuželovité připisují. Intonace jest zvláště posledních zde jmenovaných rejstříků velmi zdařilá. Principál zní čisté, jasně a silně. Salicionál bychom při-rovnali líbeznému zvonění z dálky; při tom podobá se ton jeho barvitostí svou zvuku jenmého smyčcového nástroje. Místo dvou mčchit malých postaven .jest nyni jeden, ale mohutnější.
A cela tato správa stála obec čtyry sta a několik zlatých. Dílo samo mistra chválí, a proto2 netřeba dlouhého doporučovaní. A skutečně ty četné nabídky, jichž se tomuto mistru za jeho svědomitou práci do-stává, zvl.'tště o<i těch, kdo se z okolí o zhotovené již někde práci přesvě,lčili, nelaji laskavým čtenářimt o tom pochybovati, co jsem v těchto řádcích pověděl. Pan Jan Drábek opravil za dubu minulých dvou neb tří let varhany ve 7dáuicích, Velešovicích, Žarošicích — mimo některé menší opravy ve své otčinů; nyni pracuje na velkých varhanách v Novém Rousinově, a již opět má zamluvenou opravu několika varhan ve zdejším okolí.Lákazek sut ustavičně přibývá, tak že ruce jeho a synovy sotva tomu postačují. A nyni