85 -‑

celý týden vVstačímc. A s jakou radostí se zpívá! 1 při nejhorší nepohodě sejde se dostatečný počet zpěváku. Kí:ž by již brzy vyšel nově upravený a snadnější hlas varhan a také přehlednější vydání bez not, než je Pospíšilovo!*) — Když jsem se octnnl v Telecím a prohlížel farní archiv, l: velikému po-divení svému nalezl jsem tu také z exempláře Hradecly'ch rorátir notových, hodně opotřebovaných a rozličnými poznámkami opatřených. V inventáři bylo n nicli připsáno: „ohne Wert!” I doptávám se hned, zdali se tu kdy zpívaly ale z mladších žádný již o tom nic nevěděl, jen ti dědečkové prý se na to pa-matují. Znám jednu osadu, kde se ronily přes 3o let s velkou horlivostí a láskou zpívaly, nyní pak se tam z nevědomosti, či spíše ze zlomyslnosti potlačují. Hřich to zajisté veliký!
Co se tkne zpěvu oUccného, poukazuji mimo jiné zvláště na 2 písně mešní, které jsme zavedli a sice adventní a vánoční z Brynychovy obřadní knížky „Služby Boží katolické”. Pan profesor Brynych zná velmi dobře povahu i potřeby našeho lidu ze svých let kaplanských; proto vybral některé nápěvy z rorátů a složil k nim písně, — ¢ adventní a 3 vánoční.
Práce to zajisté velmi šfastná a vděčná. První píseň rorátní má nápěvů 7, první vánoční 3. Zavedeny byly hravě a nalezly mezi lidem velmi velilcé obliby, což je důkazem, že povaze jeho úpině svědčí. ].toráty jsou naším nejvzácnějším pokladem, naší církevní písní národní, vyplynulou z nejhIubŠícli útrob zbožné duše dávných předků, a proto zůstávaji vždy krásné a milé, ba čím dále vždy krásnější a vzácnější. Kéž by jen všimali si jicli více naši skladatelé, kéž by z pokladů těchto starých vynášeli hojně písní nových k radosti našeho lidu. Panu profesorovi Brynychovi jsme velice vděčni. Při novém vydání mohly by se některé verše rozmnožiti.
Rovněž srdečně vděčni jsme velectěnénru p. redaktorovi za nové litanie k Pánu ježíši a lauretánské, po kterých jsme již tak dávno byli toužili, a
Hodlám příštího roku v hudebních přílohách „Cyrilla” vydati nedělní Rorate" s průvodem varhan a napotom pokračovati každého roku s některou částkou, až budou celé. Bude pak všudy možno zaváděti je tím způsobem rozumným a praktickým, jako u vás jste učinili. L té příčiny nevydal jsem dosud celé „tZorate”. Správné vydáni hlasu zpěvného bez průvodu varhan bylo by bezúčelné. Proto obé vycházeti bude pomalu sice, ale současně. _pára za to, že tím vyhoví se všem nejlépe.	lied.

kterými vyhocčno jest velice citelnému nedostatku.. První zpívali jsme již čtyrykrát a jak bezpečně souditi možno, zobecní co nejdříve. Roztomilý „Otče náš” a „Zdrávas” zpíváme každou neděli. Kéž by i jiní skladatelé domácí vzpoměli si v této stránce na nás, začež je vroucně prosíme. O skladby liturgické není nouze, jsou[ ]catolické, všem národIM) společné, ale zpěvy v řeči mateřské jsou národrí, kterých nemožno vypůjčili si odjinud. Co vypitjčeno, zůstává přede, jen cizím. Od té doby, co re-forma zpěvu posvátného se zahájila, bylo jen spoře pamatováno na zpěv obecný, a přede ze zkušenosti mohu tvrditi, má-li se réforma ujmouti, musí se aspoň skoro všudy na vesnici počátek učiniti zpěvem lidu. Kclo při reformě chce hned vše přes koleno zlomiti, kdo se chopí hned chorálu gregorianského, nebo zpěvu vícehlasného, ten s celou obnovou snadno niůžc vaz zlomiti.
Ve zpěvu vícehlasém opakovali jsme skoro jen věci staré z příčin uvedených, toliko o pouti zpívala se nově nacvičená Stehle-ova mše ,Salve Regina". Abychom snadněji vyhověti mulrli předpisu cirkevnímu, žádajícímu při zpívané mši sv. zpěv latinský, chceme budoucně bedlivěji přihlížeti k chorálu gregoriánskému a vedle zpěvu obecného zaváděti i latinské mše chorální. Nepovažuji to za nemožné, že by se chorální mše latinské Učhem času nedaly ipi- - vati i od veškerého lidu.')
Konče zprávu svou, nemohu s vděčností ne-připomenouti horlivé práce p. učitele Kovandy, který ochotně i mimo služby Boží zpěv na varhanách provází a vůbec vše s radostí činí, čím by k zvelebení zpěvu posvátného přispěti mohl Srdečné díky !
_7os. Kašpar, farář a předseda.
*) Bude-li toho docíleno, uskutečníte ideál cyrillský. Možné to jest. Dal Uycli při každé slavné mši sv. zpívati od dítek a cyrillistů tutéž mši chorální (jednu ze tři v mém kancionálu mešním uvedených), a pokračoval bych v tom tak dlouho, až by jí lid zpival s sebou. K tomu jest ovšem třeba, aby i lid měl v rukou kancionál mešní s notami. Vděčnějšího úkolu býti nemůže. Na kruchtě zpíval by se Introitus, Graduale, Offertorium a Conununio, třeba jen recitando, anebo chorálně, byt i jen jeclnim hlasem (páně učitelovým), vše ostatní zpíval by celý kostel dvou-sborné, jalo býti má. Jeden sbor lyl by na kruchtě, druhým sborem byla by osada dole shromážděná. Těším se na to, že ve příští výroční zpr:ívč ornámíte: Již to máme!" — Zdař Bůh ! —	Red.

Diecése Budéjoviclzá.

Klášter.
(1%orní jednota cyrillsk(7,.)
Na památku dvoustoletou přenesení sem ostatků sv. Felixe odbývána u nás velkolepá slavnost, př-i kteréž by1 průvod s ostaticy sv. 1'elixa. Při této příležitosti zpíval sbor náš sesílený ochotníky z Nové

Bystřice 4 hlasně přiměřené písně, při mši zpívána Síngenbergerova in hon. s. Aloysii, co gradual užito Adjuva 3 hl. od Rennera, co offcrtorimn : Posnisti Domine 4 hlasé s průvodem varhan od Ferd. Schallera. Pange lingua 3 hlasé bylo od Oberlioffera. Náš literátský sbor, který se sestavil ze G mužů not neznajících poprvé vystoupil s ostatními zpěváky 17, září. Zpí-