i Zdržel jsem se déle při této příčině odpadlictví Cecltů, protože třeba na to se vším dorazem upozorniti, že přemizerný kostelní zpěv v ('echách a naprosté zanedbávání liturgických předpisů vzhledem k zpěvu církevnímu v ('echách našemu náboženství ne-smírných škod nadělalo; zakládejte cyrillské jednoty farní, chcete-li víru a mrav lidu uchrániti l"

Kněz americký dívá se na poměry u nás v (;echách přes oceán a vidí — jasně. A jak vidí, tak mluví -- bez obalu. Jest tomu tati. Důležitost a význam Cyrillské jednoty pojmul
celéua rossalcu,. Jcdnotatni cyrillský mi ob-rodí se staročeská víra. Již věru skoro ani pochopiti nelze, kterak nejeden kněz vlasti naši ještě nyní, kde působení a směr jednoty cyrillské jasně se již ukazuje, zdá domnívati se, jako by šlo o nějakou theoretickou otázku dosud nerozluštěnou: „Zda-li vokální či instrumentální hudba v kostele jest oprávněna ? — Jakoby kněz usilující o zvelebení liturgického a obecného zpěvu na své osadě plýtval dra

hým časem, kterého jinak s větším prospěchem užíti lze.” Jen zaviněné nevědomosti, slepé vášni aneb číré zlomyslnosti lze ne-viděti, že úkol Jednot cyrillských jde hloub ! hloub! hloub! až do ncjvniterněj-ích útrob života církevního. Je-li i5mi ut přikázáním lásky: „Milovati budeš Pána Boha svého nade všecko!” cyrillská jednota usilující ;~ 1y~naí řadě o oslavu bohoslužby vedle předpisu svaté matky Církve řadí se v čelo všech ostatních jednot a spolků církevních. Láska k Pánu Bohu předchází a teprv za ní v druhé řadě kráčí láska k bližnímu jako k sobě. Láskou první není ovšem vyloučena láska druhá. Ale ta první musí zůstati první. Jednota cyrillská směrem svým nese se vždy výše! výše! výše! Kněz zavádějící na osadě své farní Jednotu cyrillskou koná tudy tíředuí
Cz r~'IZG ~Oil1fu10.S'1 SVOU.
„Milovati budeš Pána Boha svého nade všecko!-' Láska k otci věčnému vedle předpisu svaté matky — Církve — jest prvním a nejsladším úkolem katolíka. A právě o úkol ten spojenými silami pečuje _7cdizota 0-rillsW.	Lelaracr.

Obecná jednota Cyrillská.
Diec~se Litoměi-ick,~..

Z Bezna.
Podávám nejprvé stručnou zprávu o činnosti naši jednoty: Od let minnhch mime nastudováno 12 mší a sice 4 starých mistrů a 8 novějších. Aby skladby tyto v zapomenutí nevešly, opakujeme je čas po čase, a proto také letos nic nového jsme ne-studovali; na pří.-,;ti zimní dobu, v niž zpěváci nejpilněji cvičiti se mohou, chystáme Viadanovu mši ,Sine nomine”. Nejčastěji zpíváme čtverohlasné mše od bIolitora, pak s průvodem varhan mši latinskou od Uhla ol,. 8., dvouhlasnou od Sallcra op. 3z a dvě jednohlasné mše lVittovy. Sejdou-li se zpěváci četně, pustíme se clo l.rásné mše Disit Maria" od Haslera, aneb „Iste Confessor” od Palestriny. Chybi-li tenory a Uassy, zapějeme Šallerovu dvonltlasnou, op., a když i altisté se nedostaví, pak po-slouží nám výborně Wittova jednohlasnéi „St. Am-Uwsii”, op. 29. A tak nejsem nikdy na rozpaciclt aneb v úzkostech, co hudeme zpívati; přehlédnu na kůru své věrné a dle počtu sil rozdám skladbu. 7tůře bývalo za staré muziky; již jsem měl mši rozdanou, kněz již u oltáře a muzikanti teprvé sedají a ladí své nástroje! Jak často musil jsem misto muziky spustiti na varhanech „Boře, před Tvou velebností!” Bohu clílcy, že jsou ty doby dávno ty tam. Avšak vra[me se od těch neblahých dob k naší jednotě ; předsednictví její podalo na počátku t. r. Jeho Veličenství, jakožto patronu našeho chrámu,

žádost o podpora; v krátkém čase byli jsme mile př-ekvapcui darem 5o zl. Ihacd ]coupilo se 2o zpěvníčků s notami od Lchnera, které v každou neděli o ranní mši sv, clo lavic se kladou, 30 starých zpévniků dalo se znovu svázati a ostatní peníze věnují se na zakoupení nových slcladcb a pomůcelc 1, vy-učování ve zpěvu. Tím spůsobem zajisté přispěje se velice ku zvelebeni zpčvu chrámového i k rozkvětu jednoty. Když ještě podotknu, že se zo žáků a ž: kyň denně cvičí půl hodiny ve zpěvu, k čemuž máme hojných pomůcek, jakož i od každé mešní skladby nejméně to tištěných esemphírit pro sopran a alt, pak Uyl bych s popisem činnosti naší jednoty hotov.
K reformě hudby chrámové nevyhnutelně jest zapotřebí, aby se všichni činitelové : duchovni správcové, řiditelové kní'i, učitelové i vzdělanci mezi lidem soustředili, sjechtotili. Očekávali jsme a očekáváme stále, že ze sídla biskupského vyjde podnět; ale léta ubíhají a my marně čekáme na nějaký rozhodnj čin ku předu. 1' hrer, lIašelc, Horák, Drobisch platí podnes na většině za nejkrásnější skladby církevní, a nad Haydenovu Zde v skroušenosti pa-dáme" lepší písně není na světě! Dle mého náliledu hlavní toho příčinou jest, že nemávne okresních neU vilcariátních jednot. Vizme to na přílcladč: Některá autorita v okresu mladoboleslavském vyzvala by přátele zpěvu chrámového ke schůzi, v níž by se u zařízení jednoty okresní rokovati mělo. Nepochy-