62 —

církevní znalých a zkušených v různých končinách diecése, aby každý vikariát věděl, u koho lze rady hledati ve věcech pochybných. Skoro v každém vikariátu jest jednatel cyrillský k nalezení. A není-li v jednom, vyskytne se v sousedním vikariátě. Jména jejich jsou představenstvu diecésní jednoty beztoho již známa a třeba pouze úřad prostřednický jmenováním a dopisem představenstva jim svěřiti, vikariátům pak jména zvolených jednatelů oznámiti. Ti jménem diecésní jednoty organisací jednot farních po jednotlivých vikariátech jim svěřenou a uloženou vy-konají. Třeba pouze jednotlivým jasně určiti obor jednatelství jejich, slovem treba
— orffatttsace, beti které niécho se ne-dokáže.
Budou-li takto Předchá--efi opatření v prvním a druhém odstavci ' uvedená, pak s užitkem následovati budou
3. pOZtGYné slavnosti cyrtllské s přednáškami a zpěvem. Před dvěma roky konána jest velmi pěkná a četně navštivená ciw71ská slavnost v KlatovecJt,, dosud však bezprakttckélto vj sledku pro jednotu cyrillskou, jelikož nikdo před, při a po ní ne-ujal se úkolu organisatorského. Na některých místech provozuje se hudba ryze církevní po celou řadu let způsobem přímo vzorným a v celém vůkolí na vzdor tak jasnému světlu panuje čírá tma. Proč? Není missionáře, který by roznesl a rozsil símě výtečné po poli úrodném. O letošních prázdninách budou v Soběslavi za-kládati Cyrillskou jednotu a památný den oslaven bude Cyrillskou slavností za účastenství celého vůkolí. Lze doufati, že při té příležitosti zrodí se několik jiných jednot farních. Kdo jest ochoten následovati, chce viděti nejprvé příklad. Pouhou theorií svět se neobrátí. Ukažte příklad! Soběslavská slavnost povede k cíli zpčvem, slovem a — příkladerrt. Tot ono pravé missionářství.
Cyrillské jednotě diecésní v Budějovicích nastává překrásný a vděčný úkol organisovati po vikariátech farní jednoty. Je-li k vykonání takového úkolu především třeba podrobné znalosti pontěrt7 místních a osobních, představenstvo jednoty honosí se těmi vlastnostmi. Jednotě předsedá vysoký hodnostář církevní, kapitolní kustos, kněz jubilant a hudebník, vdp. _7an Kubíček, který zná hudební poměry diecése podrobně. A náměstek jeho, vdp. Dr. Petr .S~pelina, již úřadem svým jakožto rektor semináře vykazuje se znalostí poměrů osobních k organi

sování nevyhnutelnou, že lze nadíti se výsledků nejlepších. Milostivý Pán Bůh na přímluvu sv. Cyrilla přidá ku práci požehnání svého, aby rok cyrillský neodešel bez trvanlivé a utěšené památky, kterou diecésní jednota zbuduje organisací cyrillských jednot farních. Zdař Bůh 1
I ehner.
Farní Jednota Cyrillská v Deštné.
S radostí zaznamenávám vznik .třetí jednoty farní v diecést: V Deštné si ji zařídili ve vší tichosti. Umění obyčejně ne-zůstává osiřelé. Kde jedno odvětví jeho pěstují, druhé obyčejně samo se dostavuje. Tak se stalo v Deštné. Malba přivolala zpěv. Chtějí zpívati a zřídili si k tomu jednotu. Nečekali, as to bude; nýbrž zřídili si jednotu, aby to bvIo. Tof ta pravá cesta. Budiž následována! V které osadě jest dobrá vúlc a chtějí pravidelnou činnost počíti, račtež si pro recept zajíti do Deštné. Vdp. farář nezazlí redaktoru, že v známost uvádí list soukromý, jímž výmluvně se ukazuje, jakou cestou kráčeti jest těm, kdož podobně učiniti hodlají. Činí to na poučenou jiných. Roztomilý list zní:
„Drahomilý pane bratře 1 'Zprávy vei ejné do ctěného Vašeho listu o naší jcdnoté sv.-Cyrillské nemohu ještě podati; jest posud příliš nepatrná, maličká, — ale přede jsme pini blahé naděje. Vždyf se má čile k životu, a již ze ozývá v prostorách svatyně, a proto, byťby jen pro potěšení Vaše sděluji toto: Dobrou věcí pobádáni dali jsme se my oba duchovní v květnu do práce. Počínali jsme si zcela tak, jak velmi prakticky „Cyrily' z roku 1879 dává návod ku zřizování jednot farních. Pátou neděli po velkonoci konali jsme dvě kázaní, mohu se přiznati, že se sv. zápalem ; z hloubi duše mluvili jsme o výkvětu modlitby a zpěvu. Co jsem kdy o tom četl a rozjímal krásného a povzbuzujícího, všecky ty velebné postavy sv. pěvců, zvlášf z národa našeho vyšlých, to vše živě jsem představil věřícím v kázaní. Výsledek byl dobrý. Ještě téhož dne odpůldne přišli pozvaní, přišli četně, utvořilo se komité, vzdělána žádost, psáno do Prahy o přílohy, Asi 40—50 starších i mladších hrdélek bylo k disposici. Úsilovně se toho nyní ujal velice nadaný a rovněž tak snaživý řídící učitel pan Rataj, a deset mladých děvčat s výbornými hlásky má tvořiti jádro školky; 30 již zkoušených mužů jsme zapsali co členy sboru literátského. Dne 6. června se odeslala žádost na vysoké místodržitelství, a ihned počala cvičení k průvodu a 4 zastavením o slavnosti Božího