— )0 —

Jednotou Cyrillskou rozvětvující se po dalekých končinách rodné půdy.
Půda jest připravena. Osmý rok časopis „Cyrill” pole vzdělává. První keře jsou již zasazeny. Zelená se réva. Po veškerých diecésích česko-moravských pevné sazenice
se již ujaly; první cyrillské jednoty farní
jsou již zřízeny. Úkolem letošního roku cyrillského bude, aby rozvětvily se po veškerých vikariátech všech diecésí českomoravských bez rozdílu hranic a jazyka. Církev hranie nemá a víra svatá jest mluvou, které rozumíme všichni. První svatý patron nás pojí v rodinu jednu. Od dob nepamětných společně se modlíme za odvrácení všeho zlého pro zásluhy a na přímluvu svatých patronů zemských, v jejichž řadě na prvním místě stojí jako náčelník a strážce sv. Cyrill, první učitel víry a první učitel zpěvu církevního.
Do ochrany prvního ze svatých patronů staví se jednota Cyrillská, která za účel si obrala pěstování nejideálnějsí stránky života: zpěvem opěvovati Boha, zpěvem oslavovati to nejvznešenější, co na zemi máme, Beránka při nejsvětější oběti a při ostatních službách Božích. Nejideálnější oslavovati nejideálnějším, Nejvyššího na nebi zvelebovati nejvyšším na zemi — zpěvem, toť věru jest nejsladším úkolem pozemčana, kterým nejvíce se podobá těm duchům andělským, bez přestání prozpěvujícím chválu Hospodinovu.
Letošní rok náleží svatým bratrím ze Soluně, letošní rok zasvětíme staršímu z nich
zřizováním _7cdnot Cyrillskýcla po ve.fkerych vikaricítecli vlasti:
Tof slib Bohu učiněný v den, kdy poutníci naši římští klečí kolem hrobu sv. Cyrilla u věčném městě, u nohou náměstka Petrova, Lva XIII.
Tímto měsícem cyrillským požehnaná doba počíná. Sv. Cyrill ji dnes v kímě nad hrobem svým zasvěcuje za modliteb věrných ctitelů z Cech a Moravy. Jednota Cyrillská zahajuje činnost svou v roce jubilejním. Tof rukojemstvím zdaru a rosy nebeské.
Leň se blíží. Dělníci ku práci se chystají.
Požehnání, které jsme právě v tomto měsíci očekávali s důvěrou křesfanskou a s vírou, která hory přenáší, přišlo s překvapující rychlostí a to od samého náměstka Ježíše Krista, od viditelné hlavy Církve ka‑
tolické. Svatý Otec, I_ev XIII., udělil _7,ednolě Cyrillské na počátku leji pohli apoštolské požehnání své. Staví-li požehnání otcovské domy, požehnání otce křesfanstva

zbuduje pevný dům jednoty Cyrillské, aby se zakotvila po veškerých osadách vlasti a ujala se v tisícerých srdcích věrných přivrženců.
Ve svatvečer sv. Cyrilla a Methoděje došel z Říma do Prahy list msgr. Františka hraběte Seh~nborna, v němž oznamuje předsedovi „obecné jednoty Cyrillské” radostné poselství: „Pro jednotu Cyrillskou dal mi Svatý Otec zvláštní požehnání.”
Úrodnějšího požehnání na světě není. Petr, skála Církve, žehná Jednotě Cyrillské. Pastýř, který vládne všemi díly světa, obdařil jednotu Cyrillskou nejskvostnějším darem světa. Nyní bezpečně jednota vydati se může na pout činnosti své. Stojí pod nejmocnější záštitou. Nad ní vztažena jest žehnající pra-vice první a vrchní auktority země. Práce započatá nebude postrádati té podpory, která vychází s nejvznešcnějšího trůnu, nebude po-strádati té vláhy, která se prýští ze skály, na níž vzdělána jest Církev. Svatý Otec Jednotě Cyrillské požehnal a tím ji vzal pod svou ochranu. Lev XIII., který bratry soluňské oslavil, ujal se i jednoty zřízené na oslavu staršího z nich. Livý pomník, zřízený na památku požehnaného roku cyrillo-methodějského — Jednota Cyrillská — zasvěcen jest požehnáním onoho, jehož slovem svazuje a rozvazuje se na nebi, co svázano a rozvázáno jest na zemi. Pomník takto zasvěcený přetrvá věky. Jest zřízený pro věky. Jsa za-ložen na pevném základě zásad a zákonů církevních, opíraje se organisací svou o ne-rozbornou soustavu hierarchického roztrídění v diecésní okršlky a farní osady, maje po-svěcením papežským zaručenou milost hlavy církevní: soustředuje v sobě veškeré podmínky valného rozvětvení, utěšeného rozkvětu, věkového trvání.
Svatý Otec milostí svou korunoval dílu vzniklé za mocné ochrany nejdůstojněJšího episkopátzc česko-moravského přijavšího protektorát jednoty. A hle! jaká to shoda Svatého Otce s nejdůstojnějším episkopátem. V téže chvíli, co Svatý Otec požehnání apoštolské posýlá jednotě, z vůle věhlasných biskupů zřizují se po diecésích odvětvené
Cyrillské q~ednoly diecésní. V týž den, o
němž z kíma došlo radostné poselství, oznámena jest z Litorizě!'ic utěšená novina o zří‑
zení diecésní .7ednoty Cyrillské, jejíž sta‑
novy hned po návratu jeho Milosti nejd. pana biskupa z visitace v druhé polovici července ku schválení vládnímu zadány budou. A druhého dne o slavnosti sv. Cyrilla a Methoděje právě po skončených slavných