— 44 —

Dominus deus sabb. pleni s. c.
„Ł) beu~ pater on ntitte rorent in fiJon qui befcenbit ab hemon in pifeinam C)efebon 3) Benedictus qui venit ete.

11. Sanctus „ &n~ bibu~ bite quo bibunt gfraC)eTite'
Sanctus ,j3ani~ abuttorum fibei met Tac puerorunt”
Sanctus „C~oCanten mentio ntunbuni eaT, care b0teriii§” etc.

Tropy: hexametry rýmované; jest to asi Sanctus o Velebné Svátosti.

12. Sanctus ,(hucta beu~ genitor f orman~ eabemque gutiernnW”
Sanctus „Mate bei rebinten~ r)ominem be f auce braeonW, etc.

Tropy hexametrické.
13.	Sanctus ,Qr qu0 Omnia”
Sanctus ,13er quem oninia" etc.

Vyjde faksimilováno s nápěvem dle rukopisu z r. 1235‑

14- Sanctus ,~3ater cuncta crean~"
Sanctus	f atbificaW"
Sanctus „(2SpiritU$ bibifiean$' etc.

15.	Sanctus ,~3ater ingenitO”
Sanctus ,~iTiu~ unigeniW"
Sanctus ,epirituo nmborum" etc.

16. Sanctus „ Csorbibu~ in tingui~ inboctorum bnw igni~” etc.

Tropy výhradně o Duchu svatém.

17.	Sanctus ,13er fe", Sanctus ,% patre",
Patrná zde reminiscence na Wm 132 (v. 2): „sicut ros Hermon, qui descendit in montem Sion.” On snad jest hebr. 1= sila, moc; tedy „deus on = deus v~rj irtutis, deus fortis.” Hesebon = město v Zajordání. O rybnicích Hesebonských činí se zmínka v Písni Salomounově (7, 4)- Zdá se mi, že interpolátor slova on a HeseLorz jen pro rým sem přivlekl.

Sanctus „ ffi utYOgUe etc.” I3enediCtus ,flrgitti~ riatU$” qui venrt m nomine domini. ,3u-bito perpheni" Osanna in excel Ás.
18. Sanctus ,Zibinuut mgj3crium f emper bectaratur
„et men>3 in f ibetium tumen~ er; caecatur
„firma fp” crebencium fibe ro, bOt'atul etc.4)
Tropy rýmované o Velebné Svátosti.
Toto Sanctus uveřejnil také Bona (Rerum liturá. lib. II, eap. X. n° 4.) připojiv k němu poznámku: ,Interpolatio rythmica extat in Missa Thomae Aquinati adscripta de sanctissimo Sacramento."
V Arnoštově tropanáři následuje na to ještě asi to rozličných Sanctus s nápěvy, ale bez trop&.
Už v rukopise r. 1235 nalezají se všecka tato interpolované Sanctus kromě čís. 4, a čís. 18. Za to má onen rukopis ještě některá Sanctus rozšířená tropy, jichž jsem zas v Arnoštově tropanáři nenašel. Celkem dá se clo polovice 14. století napočítat nejméně 20 rozličnýeh Sanctus a Benedictus, rozšířenýdt tropy. —
Bona (1. c.) uvádí jeden příklad, v němž napřed jde tropus, a po něm teprv slovo Sanctus. Začíná pak následovně :
„&etefte praeconium „C25onet bor fibetium
„%h bei ntagnaTia” - Sanctus.
', i1:90 parit ~itium „(~aftitati$ titium
„bei ptena gratia” - Sanctus etc.

4) To Sanctus uveřejnil též Mone — Lateinische Hymnen des Mittalalters I. Band, pag. 305. Má tam nápis „Tersanctus hymnus.”

Obecná Jednota Cyrillská.

Pozv.í.ní
na třídenní slavnost Cyrillskou v Praze
o prázdninách.
Obecná Jednota Cyrillská pořádala za minulých let výroční slavnosti Cyrillské v den svatého patrona svého a v den sv. Cecilie. Le oba dny připadají v roce školním, kněžím a učitelům z venkova většinou nebylo lze účastniti se slavnosti tak veledůležitých. Každá Cyrillská slavnost jest školou na po-

učenou a povzbuzenou těch horlivých Cyrillistů pracujících úsilovně na zvelebení zpěvu posvátného. Jedinou takovou slavností objasní se, co písmem a slovem vyjádřiti nelze.
Aby tudy slavnost Cyrillská stala se přístupnou veškerým přátelům a péstitelům zpěvu církevního, „obecná jednota Cyrillská” uspořádá v Praze hned na počátku prázdnin třídenní .kolu, jakožto exercie cyrillské pro všecky cyrillisty, jimž zvelebení posvátné hudby a zakládání cyrillských jednot na srdci leží.